v. 

 Geotektonika křídového útvaru v okolí Ěípu. 



Napsal Čeněk Zahálka v Roudnici. 



Se 4 dřevoryty. 

 (Předloženo 27. ledna 1893.) 



I. O sklonu a dislokaci vrstev. 



Není pochybnosti, že byly vrstvy útvaru křídového v Polabí 

 Roudnicko-mělnickém při jich usazování vodorovný. V této poloze 

 však je nyní nenalézáme. Stopujeme-li celkový sklon křídového útvaru 

 z okolí Prahy do okolí Řípu, shledáváme, že klesají vrstvy jeho od 

 Prahy přes Kralupy až k Veltrusům více než o 160 m. Poněvadž 

 v okolí Prahy žádných stop po vyšších pásmech křídového útvaru 

 nenalézáme, a čím dále od Prahy ku okolí Ěipu tím vyšší a vyšší, 

 zároveň pak mocnější a mocnější pásma se objevují, lze souditi, že 

 již během usazování se pásem křídového útvaru dno mořské v okolí 

 Prahy se poznenáhlu vyzdvihovalo. Toto vyzdvihování se dna moř- 

 ského až ku konečnému a úplnému vynoření se celé oblasti usazenin 

 křídových nad hladinu mořskou, mělo za následek sklon jeho vrstev 

 z okolí Prahy a Kralup do okolí Ěipu. Povšechný tento spád pře- 

 stá\á však u Řipu, v Poohří a ve Dubské vysočině, čím více se totiž 

 blížíme ku Českému Středohoří a k jednotlivým čedičovým neb 

 znělcovým vrchům v jeho okolí roztroušeným. Vy vření čediče Řip- 

 ského a četných vrchů, které proti němu na druhé straně Labe leží 

 jmenovitě Zaboře, Chlomku, Kamínku, Ostrého, Sovíce a j. zvláště 

 ale vyvření blízkého, mohutného horstva čedičového a znělcového 

 v Českém Středohoří nemohlo zůstati bez značného vlivu na polohu 

 vrstev křídového útvaru. Také ta okolnost, že štěrk díluvíální nepo- 

 rušen pokrývá dislokační čáry, ukazuje na to, že četné dislokace 

 způsobené ve vrstvách křídového útvaru jsou neogenového stáří. 



Tř. mathematicko-přírodověileoká. 1893. 1 



