VIL 



Studie z osteologie Lacertid. 



(O některých zajímavých částech kostry ještěrky živorodé, Lacerta 



vívipara Jacq.). 



Napsal prof. dr. František Bayer v Praze. 



{S tabulkou V.) 



(Předloženo dne 10. února 1893). 



Ze tří našich domácích druhů rodu Lacerta L. nejzajímavější 

 jest ještěrka živorodd (Lacerta vívipara Jacq., Zootoca vivipara 

 Wagl.), obývající po přednosti ve krajinách hornatých, na místech 

 stinných a vlhkých. „Živorodou" ve pravém slova toho významu jí 

 arci nazvati nelze ; snášíte samička nečetná vejce jedno po druhém 

 na zemi a teprve venku, mimo tělo matčino se z nich líhnou mlá- 

 ďata, jež se ovšem tenkou blanou vajíčka prodírají ven, sotva bylo 

 sneseno, tak že po půl hodině není mláděte ve vejci ni jediném. 

 Jen výjimkou stává se, že mládě protrhne blánu vajíčka ještě ve vej- 

 covodu a pak ovšem narodí se již bez jakéhokoliv obalu; jen pro ten 

 případ platí, co Schreiber*) dí o ještěrce živorodé generaliter: 

 „Das Thier wirft lebeudige Junge. .." Náleží tedy i ona mezi živo- 

 čichy, jimž jméno „ovovivipara" dáno. 



Ačkoliv u ní neznáme ve zbarvení těla variací tak četných, jako 

 u ostatních dvou druhů našich ještěrek,^) přece jsou odrůdy její na 

 samostatné druhy — ovšem neprávem — častěji povyšovány, než 

 u kterékoli jiné specie rodu Lacerta.^) I v monografiích a pojednáních 

 o plazech českých uvedena některá jména jejich, jako na př. Lacerta 



*) Dr. E. Schreiber: Herpetologia europaea. Brannschweig 1875. 



^) U ještěrky zelené (Lacerta viridis Gessn.) bývá uváděno 18, u j. obecné 

 (L. agilis L.) 12, u j. živorodé jen 7 stálých variet. 



^) V systematických pracích herpetologických shledáno na 20 synonym dru- 

 hových (u ještěrky zelené 18, obecné 15). 



Tř. matliematicko-přírodoTědecká. 1893. 1 



