Studie z osteologie Lacertid. 7 



crauia náleží ješté columella (epipterygoid Parkeťův, obr. 3. co)^ 

 sloupek to opírající se hořejším koncem o kosť temenní, dolejším, 

 chrupavčitým koncem (obr. 3. B) o kosť křídlovou, v níž jest pro 

 konec tento mělká jamka chrupavkou vyložená. Columellou nazval 

 jej Cuvier dle podoby a úkolu; neníť asi než oporou lebky, jíž za 

 orbitou a kostí jařmovou scházejí pevné části postranní. Jméno Par- 

 kerovo jest příhodnější nejen proto, že nepřipouští zmatků (jet ještě 

 na lebce „columella auris"), ale i proto, že odpovídá rozvoji i poloze 

 kůstky. Jest duta (obr. 3, B) a má dolejší konec i u dospělých je- 

 štěrek ze chru pávky vápnité, jen na periferii hyalinní, z části i do 

 duté diafysy vražený (tamtéž ch). U j, ob. jest uprostřed tenčí, u j. 

 z. jest do předu prohnuta a tu také až na dolejší konec zakryta 

 štítky kostry kožní, o nichž ještě níže bude promluveno. 



Na patře viděti ještě tři páry kostí, o nichž Parker dí, že 

 nejsou již ryze endostotické, nýbrž vznikají z pletiva indiferentního 

 a jsou sice původem svým parostotické, ale zástupci ektostotických 

 kostí toho druhu u Ichthyopsid. Míníme tu nejprve kosti patrové 

 (palatina, obr. 2. pal), za choanami (cho) ležící, široké, na zad poněkud 

 zúžené a na vnějších krajích ztlustlé, kdežto se na vnitřním pravá 

 levé krajem celkem přímým jen volně dotýkají. Přední jejich okraj 

 hraničí po stranách s čelistí hořejší (mx), uprostřed s kostmi radlič- 

 nými (v) ; zadní okraj každé té kosti připojen klikatým švem ku kosti 

 křídlové ipterygoideum, pť). Pterygoidea leží po obou stranách para- 

 sphenoidu a jsou postranním výběžkem připojena ku kosti příčné 

 (ís); zadní, užší výčnělek, na zadním okraji žlábkovitý, spočívá na 

 křídlech základní kosti klínové {hp) a dotýká se koncem kosti čtvercové. 

 U j. ž. jest pterygoideum útlejší než u j. ob. nebo j. z., a také z pra- 

 vidla bezzubé,^) kdežto j. ob. a j. z. na ohybu přímo před basipte- 

 rygoidy vždycky', zoubky patrové mají (dle Leydiga j. ob. 12, j. 

 z. 8). S hořejší čelistí {mx) a s kostí jařmovou (;) jest pterygoideum 

 pevně švem spojeno krátkou kostí příčnou {transversum, traiispala- 

 tinum Parker, ís), jež na vnějším konci (u mx a ;) poněkud jest 

 rozšířena. 



Ted pravých krycích kostí lebky si povšimněme. 



Na zpodu (kromě kostěného parasphenoidu) viděti z nich před 

 choanami dvé bezzubých kostí radličných (vomer, obr. 2. v). Jsou to 



1) Leydig prý nalezl na kosti křídlové u jediného exempláru j. ž. zuby 

 a míní, že to asi souvisí s nalezištěm. To však není k víře podobno; spíš to 

 sporadický případ atavismu. 



