Studie z osteologie Lacertid. i\ 



Cu Stí tkne řezů lebkou dospělé j. ž., mohu tu jen odkázati ku 

 spisu Parkerovu (viz u něho PÍ. 44. a 45. a příslušné stati 

 v textu). 



Dolejší čelist (mandibula) má celkem podobnou u j. ž. 

 úpravu, jako u ostatních dvou druhů našich. Obě poloviny její jsou 

 v předu spojeny švem; zvenčí jest každá tato větev až na několik 

 otvorů pro nervy hladká (Par ke rovy hrany viděti jen na čelistech 

 dávno vyschlých), mírně oblá a podélným pruhem tmavého pigmentu 

 znamenána. Polovina čelisti složena ze šesti kostí (Leydig má 

 z nich jen naše dentale, articulare, coronoideum a 2 „Ausfullungs- 

 stiicke"). S kostí čtvercovou jest kloubem spojeno articulare, jež sa- 

 mojediné povstalo ossiíikací původní chrustavky Meckelovy, jejíž 

 sporé zbytky ještě u zárodků na vnitřní straně čelisti lze viděti (v 6. 

 stadii dle Par ker a; viz uněho: PÍ. 41. III., mk). Ostatní kosti ku 

 krycím náležejí. Před kostí, jejíž jméno articulare, jest na dolejším okraji 

 angidare^ nad ním supraangulare (complementare) ; Wiedersheim 

 i Hoffmann dí, že leží complementare na vnitřní straně čelisti, 

 tam však jen menší jeho čásť viděti, kdežto větší díl leží na vnější 

 ploše sanice. Vysoký výčnělek na hořejší hraně čelisti (pro inserci 

 svalu skráňového) náleží kosti, jež coronoideum (neprávem též com- 

 plementare) se zove. Téměř přední dvě třetiny čelisti pokrývá uvnitř 

 (pod zuby) spleniale {opercidare^ viz u Parker a: PÍ. 41. III. a j.), 

 vně pak nejmocnější kosť, dentale. V alveolách její ovšem ne zcela 

 uzavřených (viz u Leydiga: Taf. VI. 81.) vězí dvojhroté zuby, asi 

 uprostřed čelisti nejvyšší (Parker nesprávně je nakreslil); u j. ž. 

 bývá jich v každé polovině nejméně 16 až 21, u j. z. až i 24, u j. 

 ob. až 20. 



Chrupavčitá lebka primordialní {endocranium u P a r- 

 kera, jenž ovšem k němu počítá celé endostotické záhlaví i s kostmi 

 klínovými kromě parasphenoidu a všecka „ossa periotica") zachována 

 v původní své úpravě také u j. ž. jen v předních dvou třetinách lebky 

 pod kostmi krycími, a to nejlépe vlastně jen v prvé třetině naso- 

 ethmoidalní, jsouc tu schránkou ústroje čichového (olfactory sac); 

 i septum interorbitale s některými kostmi klínovými, o kterých již 

 shora byla řeč, k ní náleží. Jak jsem se na dvou odvápněných a ma- 

 cerovaných lebkách j. ž. přesvědčil, srovnává se celkem s primordialní 

 lebkou ještěrčí, jak ji popsali Leydig, Hoffmann a Parker (viz 

 u tohoto: PÍ. 43. VIL), tak že tu netřeba podati podrobnějšího vy- 

 líčení její úpravy, ježto bychom tu zejména popis Parkerův do- 

 slova, zbytečně opakovali. 



