16 VIL František Bayer 



bicovitýcb kostí záprstních {metacarpalia) s konci rozšířenými 

 a epifysou chrupavčitou opatřenými; z těch metacarpale^ proximalní 

 epifysou dotýká se i prvé, i druhé kůstky zápěstní druhé řady. 

 Délkou se metacarpalia jedno ode druhého valně neliší. 



Počtem článků v prstech a jich úpravou se j. ž. s příbuznými 

 plazy srovnává ; má v prvém (palci) 2, ve druhém 3, ve třetím 4, ve 

 čtvrtém 5 a v pátém 3 články, z nichž poslední předním, téměř ku- 

 želovitým koncem svým již v zakřiveném drápu vězí. Počet článků, 

 jak jej uvedl Leydig u ještěrek vůbec, o prvém a čtvrtém prstu 

 j. ž. zajisté neplatí. 



IV. 



Pánev (obr. 10.) má j. ž. podobným způsobem upravenu, jako 

 ostatní druhové r. Lacerta. V nomenklatuře částí její užijeme dílem 

 názvů Hoffmannových, ježto správnost výkladu jeho dotvrzena 

 výsledky citované práce Bungeovy o rozvoji pánve, dílem jmen 

 Mehnertových. V každé polovině její jest kostí tré, jedna dor- 

 salní a dvě ventralní, jež se vesměs všecky tři stýkají ve mělké 

 pušce (acetahuhim, a) pro kloub kosti stehenní a jsou v kloubní té 

 jamce a v její okolí srostlé švy zejména u starších zvířat již sotva 

 patrnými. 



Dorsalní kostí i tu jest dosti štíhlá, málo zakřivená kost ky- 

 čelní (os ilei, il), jejíž hořejší konec přiléhá ku příčným násadcům 

 obratlů křížových. Poblíž acetabula má hrbol u ještěrek vesměs ne- 

 veliký (tuberculum ossis ilei s. spina anterior, ti). V části pánve 

 ventralní, a to vzadu téměř horizontálně proti sobě uloženy dvě ploské 

 kosti sedací (ossa ischu, u L e y]d i g a pubis -j- ischu ; is), uprostřed 

 (v symfysi s) spojené proužkem chrupavky, kteráž u j. ž. a j. ob. 

 před symfysi v nepatrný hrbol jest prodloužena, ale u j. z. až 

 k symfysi kostí stydkých (ku ep) dosahuje. Místo ní mají j. ž. a j. 

 ob. ligament (í, Ugamentum mediánům pelvis Mehnert); jiné dva 

 svazy (Z'), o nichž nikde zmínka se nečiní, napjaty u j. ž. od chru- 

 stavky v symfysi kostí sedacích šikmo ku kostem stydkým. Mediální 

 okraj kostí sedacích jest nepravidelně vroubkován; na zadní periferii 

 jest hrbol (spina ischiadica, spi) u j. ž. na rozdíl od ostatních druhů 

 jen tupý a před ním jamka (/o') teninkou lamellou kostěnou uza- 

 vřená (u Mehnerta schází); nelze pochopiti, proč ji Leydig vy- 

 dával zsi foramen ohturatum, ježto i on dokládá, že jest „otvor" tento 

 tenkou kostí vyplněn. Chrupavka symfyse kostí sedacích prodloužena 



i 



I 



