6 VIII. A. Mrázek 



této okončiny nalézáme u několika druhů, jež v mnohém ohledu velmi 

 zajímavými jsou (C. varicans, bicolor, diaphanus^ gracilis). U těchto 

 jest noha zakrsalá pouze jednočlenná a zdánlivě zcela stejná.^) Avšak 

 když blíže zkoumáme druh C. languidus v této příčině, shledáváme, 

 že zde máme co činiti s formou spojovací, jež vede k poměrům u C. 

 varicans atd. panujícím. Základní článek dvojčlenné nohy pátého 

 páru jest u tohoto druhu poměrně velmi široký a ku straně poši- 

 nutý, takže skoro s pátým článkem hrudním splývati se zdá a jeho 

 postranní brva přes štít hřbetní na stranu vyčnívá, čímž stává se, že 

 zejména mladá individua od C, lanyuidus na prvý pohled od C. va- 

 ricans z těžká rozeznati se dají. Zjev tento nabývá důležitosti, uvá- 

 žíme-li, že jsme již dříve též v jiných ohledech C. languidus jakožto 

 formu přechodní poznali. Ostatně jakési reminiscence na tyto po- 

 měry shledáváme i u C. viridis F. Rudimentární noha dotčených 

 čtyř druhů jeví dvě modifikace. U C. diaphanus F. a 6. gracilis 

 Lillj. nese na konci štětinu a kratičký a slabý trn, jenž též téměř 

 zcela terminalním jest, u C. bicolor Sars. a C. varicans Sars. pak 

 pouze štětinu. Možno sice přijímati, že v tomto případě trn zakrsal, 

 čemuž skutečně tak jest, avšak aspoň pro C. varicans dá se doká- 

 zati, že tento na jiném místě byl umístěn než u 6'. gracilis Lillj., 

 totiž podobně jako u C. strenuus neb C. viridis as uprostřed vnitřní 

 strany. Možno totiž na vnitřní straně jediného článku u C. varicans 

 při silných zvětšeních zřetelný zářez v kontuře téhož pozorovati 

 a jednou dokonce podařilo mi se na tomže místě u mladého exem- 

 pláře malý rudiment trnu konstatovati. 



Povšimneme-li si blíže skupinek C. diaphanus — gracilis a C. 

 varicans — bicolor, můžeme podle mého náhledu v nich jakési remini- 

 scence na mořský rod Oithona nalézti. Nemyslím tím sice přímý 

 přechod k tomuto rodu {Oithona liší se jak známo i stavbou kusadel), 

 avšak nicméně přece upomíná C. gracilis Lillj. daleko více na toto 

 genus než C. oithonoides Sars, jenž, jak již jméno samo označuje, od 

 S a r s e s tímto rodem byl srovnáván. Něžná postava tohoto tvora, 

 jakož i jemné a skvoucí zbarvení téhož spolu se značnou průsvit- 

 ností jeho upomíná velmi na mořské pelagické Copepody. Hlavně 

 však ^pomínají tyto druhy na Oithonu tvarem rudimentární nohy, 

 i myslím, že dva páry okončin zakrnělých na posledním Článku cepha- 



') Někteří autoři neporozuměli dobře stavbě této okončiny a považovali ji 

 za normálně dvojčlennou. Lande (Quolq. rem. sur les Cyclop. p. 167) vytýká 

 tuto vadu Uljaninovi, ač sám ve své hlavní polské práci téže chyby se 

 dopustil. 



