Příspěvky k poznání sladkovodních Copepodů. 7 



lothorakalním u rodu Oithona se zcela dobře odvoditi by daly od 

 poměru, jejž u zmíněných dvou skupinek shledáváme.-^) Zdržel jsem 

 se proto u této skupiny, ježto jeví se mi pravděpodobným, že La- 

 denburger, jenž, jak známo, v slaném jezeru u Dobrosoli nad S., 

 dle svých udání prý rod Oithona jakož i rovněž mořského Copepoda 

 Cydo'pina graciUs Cis. nalezl, dal se zmýliti dvěma druhy těchto skupin, 

 totiž C. gracilis a C. hicoloi\ jenž též velmi skvostně zbarven bývá. 



Zbývá nám nyní promluviti o celkovém tvaru těla Cyclopů, při 

 tom však chceme se dotknouti pouze jedné věci, jež k různým mylným 

 náhledům podnět dala. Některé druhy rodu Cyclops (skupina C. fim- 

 hriatus) upomínají celkovým tvarem těla značně na Harpacticidy, 

 Zevnější tato podobnost jest tak nápadná, že někteří autorové v těchto 

 formách přechod ku Harpacticidům zdáli se spatřovati, někteří sice, 

 jak se zdá, jen obrazně, jiní však považovali je za skutečné pře- 

 chodní Členy. Z nových autorů nejzevrubněji touto otázkou zabýval 

 se Lande, jenž též sobě zvláštní důkaz sestrojil pro tutu domelou 

 příbuznost. 



Lande prý pozoroval, že husté a rovnoměrné zpeření štětin 

 ocasních všem těm druhům rodu Cyclops vlastním jest, jichž přední 

 tykadla z většího počtu článků složena jsou, kdežto u forem s málo- 

 člennými tykadly více nestejné a sporé, částečně z vlásků, částečně 

 z malých trnů složené zpeření prý nalézáme. V případě prvém jsou 

 obě střední štětiny furkalní, co se jich délky týče jen málo různé, a 

 obě krajní štětiny dosti dobře vyvinuty, v druhém však jest rozdíl 

 délky, obou středních štětin značný a obě krajní štětiny jsou obyčejně 

 jen slabě vyvinuty. Ježto nyní u sladkovodních Harpacticidů {Cantho- 

 camjptus) opeření a poměrná délka apikálních brv převážně podobna 

 jest oné u druhé skupiny Cyclopů, a ježto tyto formy nejvýše devíti- 

 členná tykadla vykazují, domnívá se Lande spatřovati korrelaci mezi 

 tvarem brv furkálních a počtem článků předních tykadel. Druhy 

 Cyclopů s máločlennými tykadly prý upomínají i ozbrojením noh 

 plovacích a jich basálních lamell na Harpacticidy a proto považuje 

 tyto formy Lande za přechod ku Harpacticidům, jenž nejlépe u C. 

 phaleratus Koch. vyznačen jest. 



Že náhledy Landovy nejsou správný, ukazuje prostá logická 

 úvaha. Kdyby se skutečně v organisaci obou skupin jeden neb více 

 zjevů korrelace dokázati dalo (nechci nijak a priori možnost toho 



') Bohužel nebylo mi dosud možno rod Oithona osobně zkoumati, i nemobu 

 tudíž vře tuto konečně rozhodnouti, 



