8 Vin. A. Mrázek 



upírati), nemůžeme nicméně přece přirozeně zevní podobu několika 

 zástupců obou skupin, pokud zejména též znaky, jež v určité korrelaci 

 k sobě stojí, podmíněna jest, nijak za výraz bližší příbuznosti, nýbrž 

 pouze jako touto korrelaci způsobenou považovati. Avšak můžeme 

 s druhé strany i pozorovati, že způsob ozbrojení brv furkalních se 

 vůbec neřídí počtem článků předních tykadel, ani příbuzenskými 

 vztahy jednotlivých druhů. Dle mých zkušeností jest ozbrojení a 

 vyvinutí brv furkalních pouze závisle na způsobu života, resp. pohybu, 

 jemuž jest výtečně přizpůsobeno. Že tomuto skutečně tak jest, po- 

 učuje nás srovnávání C. serrulatus s C. prasinus, aneb ještě mar- 

 kantněji srovnání čtyř podobných forem: C. gracilis, hicolor^ varicans, 

 diaphanus. Každá z těchto forem jeví zcela jiné poměry brv furkal- 

 ních, ačkoliv přece počet článků tykadel celkem stejný jest. Ostatně 

 jest tento charakter morfologicky takřka bezcenný a neopravňuje ani 

 k stanovení zvláštních variet, jak se to stalo k, př. u C. serrulatus. 

 K tomu budiž připomenuto, že i u našich sladkovodních Harpac- 

 ticidů, co se brv apikalních týče, značně rozmanité a odchylné po- 

 měry nalézáme, což nemožnost Landem přijímané korrelace ještě 

 lépe dokazuje. 



Jak již z předešlého patrno jest, jsem ohledně zevní podoJí)y 

 jedné neb několika forem Cyclopů k některým Harpacticidům (patrně 

 myslí při tom autoři dotyční přímo na rod Canthocamptus) poněkud 

 od běžného odchylného mínění. Cím četnější nějaká čeleď jest, tím 

 snadněji dají se u té či oné formy upomínky na jinou příbuznou 

 čeleď nalézti. Ovšem ale za takové upomínky smíme jen důležité 

 morfologické znaky považovati a nikoliv snad tak malicherné jako 

 tvar těla a ozbrojení noh plovacích. 



V daném případě jedná se dle mého úsudku pouze o zjev 

 konvergence, jenž způsoben jest stejným způsobem života. Které 

 druhy Cyclopů jsou to, jež na Harpacticidy upomínají? Jen takové, 

 jež jakožto stereotropické označiti můžeme, a s tím ve shodě jest, že 

 jsou orgány pohyb řídící zakrsány, kdežto vlastní orgány pohybu na- 

 proti tomu sice dobře vyvinuty jsou, avšak tak ozbrojením svým 

 přizpůsobeny, že intensivnější připnutí se k pevným předmětům 

 umožňují. Ze nesmíme schopnost lézti, jíž vyznačují se tyto formy, 

 přičítati sploštění těla (ostatně nepozoroval jsem vůbec takovéhoto 

 sploštění), dokazuje jednoduše srovnání s Harpacticidy, jež zajisté 

 výtečně lézti dovedou a přec těla válcovitého jsou. Nalézáme však 

 mezi četnými druhy Cyclopů též některé, jež na prvý pohled nijak 

 na Harpacticidy neupomínají a jež přece velmi značná přizpůsobení 



