Příspěvky k poznání sladkovodních Copepodfi. 9 



k jich způsobu života ukazují. Mohlo by se sice z prvu zdáti, že 

 formy ty zde vyložené názory vyvracejí, ač naopak tytéž ještě lépe 

 odůvodňují. Jest dávno známým faktem, že limicolní formy dvojího 

 rázu jsou. Jednak jsou to zvířata se silně vyvinutou pokrývkou tělní, 

 jež mimo to bývá pokryta cizími předměty (k. př. hydrátem kyslič- 

 níku železitého), jednak jsou to právě nejměkčí a nejjemnější tvorové, 

 již se zálibou bahno vyhledávají. Do prvé skupiny náleží k. př. C. 

 Jimhriatus, affinis a phaleratns, již vesměs velmi silnou kutikulou se 

 vyznačují, jež i vrstevnatě jest stlustlá (k. př. C. affinis) a v té pří- 

 čině na některé Harpacticidy upomíná. Do druhé skupiny však patří 

 několik forem Cyclopů, o nichž nyní pojednati chceme. Jich celkový 

 tvar těla sotva se od obyčejného typu odchyluje, avšak jich kutikula 

 jest značně měkčí a ohebnější, spolu pak průsvitná, skoro tak jako 

 u forem pelagických, ačkoliv se zde jedná o obyvatele nejmenších, 

 hustě zarostlých nádržek vodních. Přední tykadla jeví též zmenšení 

 počtu článků (C. languidus 16 — C. nanus 11 či), mimo to pak 

 velice zajímavé jest, že i tyto formy hbitě na pevném podkladu lézti 

 dovedou. (C. languidus, jak udávají Sars i Schmeil, dále i C. hise- 

 fosus Rhg. a C. crassicaudis Sars.) Nuže jakými prostředky jest zde 

 schopnost ta způsobena? Nohy plovací nejsou zde snad jako u sku- 

 piny C. phaleratus silně trny posázeny, nýbrž naopak poměrně slabě 

 vyvinuty a značně zkráceny a v některých případech docela i značně 

 redukovány (C. languidus a C. nanus), i musíme tudíž za nejpravdě- 

 podobnější přijímati, že s ohebností kutikuly spojená ohebnost těla 

 i okončin a též tedy noh plovacích, takový způsob pohybu umožňují. 

 Není bez důležitosti podotknouti, že u C. languidus rovněž jako u C. 

 phaleratus vejcovody i v prvním segmentu abdominálním vajíčky 

 bývají naplněny, i jest zajímavé, že stejný celkem způsob života 

 u dvou abych tak řekl diametrálně různých druhů stejné změny 

 organisace vyvolati může. 



Chci-li své náhledy ještě důkladněji vyložiti a odůvodniti, nutno 

 abych se nyní opět k našim Harpacticidům obrátil. I u těchto nalé- 

 záme dvojí způsob přizpůsobení se onomu pro tuto skupinu tak vý- 

 značnému způsobu života, jež úplně odpovídají poměrům vyloženým 

 při Cyclopidech. Nacházíme zde totiž formy, jichž kutikula neoby- 

 čejně silně chitinisována jest a jichž nohy plovací mocně trny opa- 

 třeny jsou, anižby při tom co na své délce ztrácely (ano 6. staphy- 

 linus Jur. má tak dlouhé nohy plovací, že již zase ani dobře lézti 

 nemůže) a opět jiné formy, jež velmi značné redukce na svých nohách 

 plovacích vykazují a jichž kutikula většinou velmi ohebná a prů- 



