12 VIII. A. Mrázek 



podivné domuěnky Herricko vy, jenž k. př. C. ftcscus z3l postimago 

 od druhu C. alhidus považoval a tento opět jako pokročilé stadium 

 cyclopové s larvovým charakterem a podobně i o jiných druzích se 

 domníval, že patří k jiným jako „postimagines". Názory Herricko vy 

 zůstaly celkem nepovšimnuty a teprve nejnověji Schmeil ukázal 

 mělkosC jeho důkazů '). Týž upozornil i zcela vhodně na nemístnost 

 názvu „heterogonie" neb kdyby i Herricko vy názory správný byly, 

 jednalo by se prostě zde o případ paedogenese. Podivno však, že 

 Brady ve své nejnovější publikaci^) jak zvíce míst patrno, při- 

 držuje se úplně Herricka, aniž by však, jak se zdá, jeho zprávy byl 

 úplně pochopil. V úvodě své práce praví Brady (str. 3. separátu): 

 „There can be no doubt that many so-called species háve been 

 founded upon forms which represent only transitory evolutionary 

 phases, and as, not only amongst Crustacea but in many other groups 

 of animals, the function of reproduction is eertainly by no meaus 

 coníined to fullydeveloped adults, it is certain that we cannot 

 eutirely rely on the presence of ovisacs or other reproductive organs 

 as conclusive evidence of the morphological maturity of the animals 

 in which they oecur.", dále pak (str. 7. sep.) při C. albidus: „Nor 

 can the frequent presence of ovisacs in C. tenuicornis be held 

 eertainly to indicate the maturity of the individual, parthenogenesis 

 being so frequent a phenomenon amongst the Entomostraca". Jak 

 z této poslední věty vysvítá, není si Brady vůbec jasně vědom co 

 parthenogenesis znamená, ač něco takového u zoologa jest věcí téměř 

 neuvěřitelnou ! ! 



Avšak každý, jenž se poněkud podrobněji Copepody zabýval, a 

 to nejen ovšem určováním pouhým lihového materiálu, dovede ryčela 

 bezpečně rozeznati formu dospělou od nedospělé. Ovšem, že nejsou 

 všechny druhy Cyclopů stejnocenné a stejného stáří. Můžeme roze- 

 znávati drnhy původnější a jiné značněji redukované, nesmíme však 

 nikdy zajíti při tom tak daleko, abychom jako k. př. Rehberg, 

 některé recentní formy přímo jako descendenty jiných rovněž re- 

 centních a spolu s nimi se vyskytujících forem považovali. 



Podle tvaru rudimentární nohy, ozbrojení posledního segmentu 

 cephalothorakalního jakož Částečně i dle poměrů smyslových brv na 

 předních tykadlech samců možno rozeznávati dvě hlavní oddělení as 



») loco cit. str. 1.37—14.3. 



2) G. S. Brady: A revision of the British-spocies of fresh-water Cyclo- 

 pidae aud Calanidae. Nat. Hist. Frans. of North. Diirham aud Newc. Vol. XI. 

 Part. I. pp. (58—120 (1—55). 



