Příspěvky k poznání sladkovodních Copepodů. 13 



ve smyslu Vosselerovč, jež však přece jsou poněkud abstraktními a 

 označovati mají jen, že skupiny přirozené, v něž se opět rozpadávají, 

 k sobě mnohem blíže stojí než k skupinám oddělení druhého. 



Nejdokonaleji organisovaná jest vůbec skupina C. alhirhis-fu.scus 

 v oddělení prvém, jež však jen 2 neb nejvýše 3 dosud známé druhy 

 obsahuje. Přechod od této skupiny ku druhým dvěma téhož oddělení 

 jest sice poněkud náhlý, avšak přece patrný. Za to však jsou obě 

 tyto skupiny (skupina C. serrulatus-macrurus-prasinus a C. nffinis- 

 ýmbnatus-phaleratus) důležitými charaktery spojeny. Jednak se dá 

 stanoviti úplný přechod od tvaru rudimentární nohy, jaký nalézáme 

 u C. prasiniis až ku tak zakrnělé noze u 6'. a/finis neb ijhalevatus^ 

 jednak jeví receptaculum seminis, tedy velmi důležitý znak systema- 

 tický, velmi značnou podobu u všech těchto druhů, takže i na prvý 

 pohled odchylná stavba téhož orgánu u C. prasinus snadně na spo- 

 lečný typ se dá uvésti. V tvaru receptacula těchto skupin patrný 

 jsou značné upomínky na tvar, jaký nalézáme u skupiny prvé, ze- 

 jména u C. alhidus Jur. Kůznosti obou skupin dají se vysvětliti vý- 

 tečně poměry biologickými. Skupina prvá obsahuje formy přizpůso- 

 bené častému plování (u C. prasinus schopnost tato vystupuje nejlépe), 

 druhá pak formy přizpůsobené životu na dně vod a v poměrech ta- 

 kových, jež výminečně jen připouštějí volné plování. V obou skupinách 

 nalézáme však malé výjimky. Tak jest C. serrulatus výborný a 

 rychlý plavec, avšak přizpůsobil se též částečně životu, jaký vý- 

 značný jest skupině druhé, k čemuž odnáší se ozbrojení noh plo- 

 vacích, furky a relativní krátkost samčích tykadel. Druhou výminku 

 tvoří C. finibriatus ze skupiny druhé. Kdežto u druhých dvou forem 

 téže skupiny nalézáme furku značně zkrácenou a tykadla přední 

 velmi tenká, jeví forma tato vždy mocně sthistlá přední tykadla a 

 mnohdy značně dlouhou furku, což v patrné souvislosti jest s tím, 

 že může druh ten neobyčejně hbité pohyby vykonávati, ač jinak není 

 schopen trvale plouti. 



Jakožto nejvýše organisovanou skupinu oddělení druhého nutno 

 pojímati druhy C. Leuckarti Cis., oithonoides Sars, Dyhoioskyi Lande, 

 jež sobě značně příbuzný jsou, jak stejné ozbrojení noh plovacích, 

 přítomnost hyalinních žeber na posledních třech článcích předních 

 tykadel a zejména i tvar zásobárny chámu označuje. Vesměs jsou 

 to dobří plavci zejména pro větší complexy vodní význační. 



Jiná skupina tvořena jest druhy C. strenuns, insignis a viridis 

 (řadím sem druh tento proto, že jeví značnou shodu v organisaci 

 celé a ježto nekladu značnou váhu na přítomnost či nepřítomnost 



