Příspěvky k poznání sládkovo dních Copepodfi. 25 



Nejčastěji bývá tělo temně žlutě zbarveno, avšak jsou i exempláry 

 téměř bezbarvé neb jen s hnědými pásy, jiné zas až černé. V lito- 

 ralní zonč rybníků s čistou vodou nalézáme formy zcela bílé a jen 

 modře a hnědě skvrnité. Avšak vždy nalézáme, že druhý segment 

 těla jest mnohem slaběji zbarven než ostatní. 



Druh tento náleží k formám nejobyčejnějším. Se zálibou vyhle- 

 dává zejména čisté studené i tekoucí vody. Během mých pozorování 

 ukázal se býti nejčastějším hostitelem zárodků tasemnic, kterýžto zjev 

 není dosud fysiologicky vysvětlen. 



5. Cyclops macrurus Sars. 



Tato forma jest předešlé neobyčejně příbuzná, avšak snadně od 

 téže rozeznatelná podle kratších tykadel, přitisklých k tělu vaků va- 

 ječných a zejména podle neobyčejně dlouhých článků furkálních, jež 

 nejsou ozubeny. Ostatně však jest ještě druhová samostatnost této 

 specie dosti pochybná. 



Forma jen velmi spoře vystupující. Známa ve Skandinávii, Ně- 

 mecku, Francii, Anglii. V Čechách nalezl jsem ji pouze v tůni na 

 královské louce v Praze. 



6. Cyclops affinis Sars. 



Tykadla llčl. Shluky vaječné přitisklé pouze se 4 — 6 vajíčky 

 silně na místech doteku sploštělými. Tělo neobyčejně štíhlé. 



Rehberg praví o této formě: „Diese Art hált sich stets an der 

 Oberfláche des Wassers auf, woselbst sie tráge herumschwimmt." 

 K tomu třeba připomenouti, že se zdržuje zejména na pokraji vod 

 aneb vůbec tam, kde povrch vody přilíná k pevným předmětům, jako 

 ku př. k vodním rostlinám, a že po těchto vylézá i do výšky nad 

 hladinu vodní, pokud až dostatečně vlhky jsou. 



Jako vůbec i mnohé jiné druhy jest značně rozšířen, avšak jen 

 porůznu. Skandinávie, Německo, Anglie, Francie, Uhry, Turkestan. 



V Cechách : Rybník u Dušník Trhových a tůně u Nové Hospody 

 (okr. příbr.), Jince. 



7. Cyclops fimbriatus Fisch. 



Tykadla 8čl., samčí velmi krátká a mocně naduřelá. Články 

 furkální velmi tenké a štíhlé. 



Jeden z nejvíce rozšířených druhů, avšak snadno uniká pozor- 

 nosti, ježto ve větších komplexech vodních jen velmi spoře vystu- 

 puje a tamtéž na kraj a bahnité dno jest omezen. Avšak za to jest 

 velice hojným v mokřadech, rašeliništích, nejmenších bahnitých struž- 

 kách, v mokrém mechu v lesích atd., vůbec mnohdy na místech, na 



