Příspěvky k poznání sladkovodních Copepodů. 31 



délky, v prvé čtvrtině mimo to ještě několik malých zoubků, podobně 

 jako 11 C. bicuspidatns a bisetosus. Vnitřní a zevní štětina apikální 

 jsou velmi krátké, avšak prvá z nich ještě mnohem více než zevní. 

 Hřbetní štětiny poměrně dlouhé. 



Ze středních štětin apikálních delší vnitřní poněkud delší než 

 abdomen. 



Přední tykadla dvanáctičlenná, zpět složená, sotva přední 

 kraj druhého segmentu těla dosahují. Štětiny jich poměrně krátké (po 

 jedné delší poněkud štětině na segmentu 1., 4. a 11.)- 



Nohy plovací význačný jsou krátkostí a poměrnon šířkou 

 svých článků a to i na vnitřních větvích. Jak ostny tak štětiny, 

 jimiž jsou ozbrojeny, jsou slabé. Z ostnQ apikálních vnitřní větve 

 noh 4. páru vnitřní dosti delší než vnější. (Sars: interior exteriore 

 fere duplo longior.) Na výkresu vinou litografa označen vnější příliš 

 dlouhým. 



Zakrnělá noha dvojčlenná. Základní článek malý, čtverečný, 

 druhý článek dosti protáhlý, na vnitřní straně s krátkým, skoro ter- 

 minálním trnem a zevní, čtyřikrát delší štětinou. 



Receptaculum seminis složeno jest ze dvou celkem veli- 

 kých oddílů, jež po celé šíři spolu spojeny jsou. Postranní vývodní 

 kanály jsou krátké a úzké. Hořejší odstavec jest uprostřed dovnitř 

 ohnutý. Celé receptaculum obklopeno jest silně lesklým žlutavým 

 krajem neznámé funkce.^) Jelikož prvý článek abdominální jest na 

 spodní straně hrbovitě vypuklý (podobně jako k. př. u C. vemalis) 

 [srv. vy obr. podané], jest těžko poznati tvar receptacula s břišní 

 plochy. Jak z připojených výkresů patrno, zdají se střední partie 

 vystupovati přes spodní okraj. Orgán tento u našeho druhu jeví 

 sice některé modifikace, avšak jen velmi nepatrné. 



Shluky vaječné jsou dosti velké a odstávají poněkud od 

 abdominu. Chovají jen menší počet vajíček (12). 



Spermatofory neobyčejně veliké. 



Barva: Veškerá individua nalezená byla čistě bledá, bez- 

 barvá. 



^) Podobné okraje nalézáme i n jiných druhů, avšak nebývají obyčejně tak 

 mocně vyvinuty (ovšem jsou výjimky, k. př. C. Leuckarti, oithonoides, bisetosus). 

 Schmeil praví při C. bisetosus: „Umgeben wird die Samenblase von einem 

 helleren, im oberen Teile des Segmentes zvi^eifliigeligen Orgáne, das als Dríise zu 

 deuten sein dúrfte." Avšak výklad takový jest podle mého náhledu přece jen 

 velice nejistý a dosud žádným dokladem nepodepřený. U dospělých exemplárů 

 zdá se kraj ten býti beze vší struktury, u mladých však patrno jest, že složen 

 jest z buněk, k. př. u C. strenuus velmi vysokých, cylindrických. 



