Příspěvky k poznání sladkovoduícli Copepodu. 53 



viridis. Mimo to však ještě články 9. a 10. nesly uprostřed přední 

 strany krátké bledé štětinky či tyčinky, na konci mělce rozeklané, 

 jež upomínaly na podobné větší ovšem orgány na samčím tykadle 

 u rodu Diaptomus. Pozoruhodné jest, že opět to byl též článek 10. 

 normálně jinak prostý všech přívěsků, jenž nesl tyto útvary. 



Jaký jest význam popsaných abnormit? Zjevno jest zajisté 

 z uvedených již případů, že zmnožení orgánů smyslových nemůže se 

 státi libovolně, nýbrž na určitých místech (totiž na 1. [4.], 6. a 9. 

 článku), jak ukazují shodující se exempláry z krajin, od sebe velmi 

 vzdálených pocházející. Se stanoviska našeho, s něhož na Copepody, 

 zvláště sladkovodní, pohlížíme, nutno vykládati zjev popsaný za ata- 

 vismus. Jak k. př. srovnání s Calanidy, zejména mořskými (formy 

 sladkovodní ukazují již patrnou redukci orgánů smyslových), poučuje, 

 nutno přijímati, že i předkové Cyclopidů značnější měrou (aspoň 

 u samic) orgány smyslovými byli opatřeni, a abnormity podobné, jako 

 tuto popsané, jsou upomínkami na původnější organisaci. Ovšem 

 snad by se mohlo zdáti, že výkladu tomu brání k. př. ony zubovité 

 výběžky jednotlivých článků, jež se též u naší abnormity vyskytly 

 a jež se jeví rozhodně jako charaktery jinak jen pro samčí tykadla 

 význačné. Avšak zjev ten se dá vyložiti zcela jednoduše. U samců 

 Copepodu vůbec původní plná členitost těla daleko méně jest redu- 

 kována, než u samic, a proto po mém soudu zjev atavistický dá se 

 docíliti z plna tím spíše, jestli spolu nabyty jsou i charaktery pří- 

 slušné jinak pohlaví samčímu. Ovšem tím způsobem dostávají ab- 

 normity takové jaksi ráz hermafroditický, což však nic na věci ne- 

 mění, ježto vůbec i hermafroditismus sám nutno za specielní případ 

 atavismu považovati.^) 



2. O abnornmích útvarech noh pátého páru. 



Ačkoliv u Copepodu nalézáme kutikulu téměř bezvýminečně 

 dosti silně chitiniso vanou a následkem toho jednotlivé útvary kuti- 

 kulární přesně ohraničené (v zřejmé protivě s Phyllopody), přece 

 nicméně mnozí autoři nedovedli si utvořiti jasné pojmy o organisaci 

 zejména okončin u Copepodu. Týká se to hlavně noh pátého páru 

 (t. zv. rudimentární nohy), což jest dosti podivno, ježto při poněkud 



^) Podotýkám zde ostatně mimochodem, že Dr. Schmeil dle písemného 

 sdělení kloní se k náhledu, že jest zde jednati s útvary androgynními. O tom, jak 

 lze abnormit těchto použiti při posuzování segmentace tykadel, zmínil jsem se 

 již na jiném místě, v práci v předešlém odstavci citované. 



