Příspěvky k poznání sladkovodních Copepodů. 55 



3. Některé jiné abnormity. 



U porovnání s předešlými poněkud méně důležitý jsou případy, 

 o nichž nyní zmíniti se hodlám. Případ prvý týká se opět Cydops 

 strenuus Fisch. Exemplář dotyčný byl úplně normálně vyvinut a 

 rovněž i tykadla jeho přední. Levé tykadlo bylo 17 členné, pravé pak 

 rovněž tak, avšak na zevní straně na konci posledního článku jeho 

 oddělena byla ještě nezřetelně kloubnatě malá část, výrůstek jakýsi 

 tvořící, jež dvé štětin nesla a v hyalinní zub vybíhala (sr. vyobrazení). 

 Podobný, jak se zdá, případ popisuje SchmeiP). 



Anomální tykadla druhého páru pozoroval jsem jednou u Cydops 

 hisetosus. První jich článek byl na vnitřním kraji distálním místo 

 obvyklé jedné dlouhé štětiny dvěma opatřen, z nichž druhá akce- 

 sorní byla poněkud menší. O zjevu tomto, jenž jinak nemá valného 

 významu, zmiňuji se z příčin následujících. Všeobecně se uvádí, že 

 zadní tykadla Cyclopidů naprosto postrádají větve vedlejší, již prý 

 během metamorfosy úplně ztrácejí. Pokud mi známo, jediný Lande 

 považuje zmíněnou štětinu vnitřního kraje článku základního za ru- 

 diment větve té [„Je regarde cette soie comme un rudiment de la 

 branche interně, si developpée chez les Calanides et déjá trěs réduite 

 chez les Harpacticides. EUe existe toujours."] ^j Avšak jak z uve- 

 dených tuto slov jeho patrno, pronáší prostě mínění svoje, aniž by 

 byl vývoj episně ukázal, že tomu skutečně tak jest. Claus, jenž prvý 

 důkladně sledoval vývoj či vlastně postembryonalní metamorfosu Co- 

 pepodů, praví, že již prvé stadium cyclopové (totiž ono, kde jest pět 

 článků tělních [bez furky] a sedm úplně již volných okončin [dva 

 páry noh plovacích]) vyvinuto, postrádá již větve postranní u zadních 

 tykadel. ^) Já sám sledoval metamorfosu Cyclopidů již v dřívější 

 době, kdy jsem ještě neznal náhled Landův, a přišel jsem k poznání, 

 že výklad Clausův není zcela přesný, nýbrž že v prvém stadiu Cy- 

 clopovém vedlejší větev jest ještě přítomna, ovšem že již degeneruje. 

 (Pozorování dala se na C. strenuus^) Spolu jsem seznal, že není větev 

 ta při svlékání prostě odvrhnuta, nýbrž že pomalu jest resorbována, 



^) Schmeil, str. 133.: „Am Ende des sechszehnten Ringes befanden sich 

 drei Borsten, von welchen zwei a"n ihrer Basis verwachsen waren. Dieser Abschnitt 

 entsprach vielleicht dem fehlenden siebzehnten Segmente." 



^) A. Lande: Quelques rémarques sur les Cyclopides. 



3) Claus: Die íreilebenden Copepoden. 1863. p. 81.: „Die hinteren An- 

 tennen und Mandibeln zeigen den bleibenden Typus, bei den Cyclopiden und 

 wahrscheinlich auch bei den Corycaeiden haben erstere den Nebenast bereits ab- 

 geworfen, letztere den Taster zum Tbeil verloren . . . ." (Taf. III. fig. 1.) 



