Příspěvky k poznání sladkovodiiích Coropodň. 57 



(Jitu noh prvého páru a opětnou regeneraci. Endopodit byl zde 

 pouze jednočlenný, jediný článek velmi široký a vedle slabého trnu 

 na vnitřním kraji nesl zcela terminaluě úzký, kloubnatě spojený a 

 proto pohyblivý trn. Tento byl na basi ještě poněkud stlustlý a na 

 vnitřní straně poněkud rozeklán, jaksi tedy nezřetelně dvoučlenný. 

 Ve všem tom patrná jest snaha, nahraditi jaksi plnou členitost, po- 

 rušenou odstraněním dvou posledních článků. 



IV. O smyslových orgánech pokrývky tělní. 



Po celém chitinisovaném povrchu těla i jednotlivých okončin 

 jeho nacházíme u korýšů jakož i arthropodů vůbec roztroušené zvláštní 

 jemné smyslové orgány, neurčitého ovšem specifického rázu (t. zv. 

 orgány smyslu kožního, Hautsinnesorgane). U Copepodů však, zejména 

 sladkovodních, zvláštním způsobem zůstaly dlouho téměř nepovšimnuty 

 (až na malé výjimky u Longipedia (Giesbrecht) a Canthocamptus 

 (Poppe). Všeobecné a velmi pravidelné jich rozšíření u sladko- 

 vodních Harpacticidů jest mi již dlouho známo. Přítomnost jich pak 

 u všech sladkovodních klanonožců vůbec zjistil nejnověji Schmeil. 

 V dosud vyšlém prvém dílu své práce popisuje a zobrazuje autor 

 tento poměry tyto prozatím jen u Cyclopidů. Uvádím zde udání jeho, 

 pokud se týče článků abdominálních, z té příčiny, že líčení to neod- 

 povídá dle mých pozorování přesně skutečným poměrům. Schmeil 

 praví ^): „Da das erste Abdominalsegment des Weibchens aus zwei 

 Abschnitten verwachsen ist, so finden sich auch hier zwei Reihen 

 von je fůnf Hárchen. Am folgenden Segmente ist dle Žahl dieselbe, 

 am dritten (genau wie an den entsprechenden Ringen bei Cantho- 

 camptus und Diaptomus) stets geringer. Am letzten Aldominalab- 

 schnitte hábe ich nur zwei Hárchen neben den oberen Ecken des 

 Afterausschnittes konstatieren konnen und auf jedem Furkalzweige 

 ebenfalls nur je zwei. Auf den ventralen Seite ist die Anordnung 

 eine ganz áhnliche". Avšak ve skutečnosti není počet brv smyslových 

 tak značný jak v uvedeném citátu udáno, nýbrž mnohem menší. Bližší 

 zkoumání podaného obrazce (Taf. V. fig. 7.) však vysvětluje omyl 

 Schmeilův. Všechny brvy smyslové stojí nad malými póry v kutikule? 

 jež zvláště zřejmý jsou u některých Harpacticidů se silně chitiniso- 

 vanou kutikulou, kdež vytvořeny jsou pak více méně dlouhé kanálky, 

 ve vrstvě chitinové, jež vedou k brvám smyslovým. Nejlépe pozo- 

 rovati možno kanálky ty podél zadního kraje prvého článku tělního 



M 1. c. str. 35. 



