XII. 



Výpočet dráhy vlasatice 1891, I. 



Napsali Bohumil Novák a František Miiller v Praze. 



(Předloženo dne tO. března 1893.) 



Kolem 8. hodiny večer dne 29. března 1891. zpozoroval prof. 

 E. E. Barnard na Lickově hvězdárně 4-palcovým lomeným hleda- 

 čem malou mlhovitou hmotu , která po užití 12-palcového aequa- 

 torealu ukázala se býti vlasaticí. Tutéž vlasatici objevil neodvisle 

 30. března W. F. Denning v Bristolu. Vlasatice měla asi V v prů- 

 měru, a dle zprávy Barnardovy (Astr. Journ. X. pag. 190.) byla za 

 svého objevení 10. — 11. velikosti s ohonem 10' — 15' dlouhým; jiní 

 pozorovatelé udávají ji však jako hvězdu 8. velikosti s nezřetelným 

 jádrem 10. velikosti a s ohonem 5' — 7' dlouhým. 



Pozorování sáhají do 10. dubna, potom vlasatice zmizela, prošla 

 perihelem a byla poprvé opět zpozorována J. Tebnttem ve Windsoru 

 (N.-S. -Wales) v květnu. Skutečná pozorování pro nepříznivé počasí 

 mohla však počíti až 4. června ; posledně byla pozorována 9. července 

 od R. H. Tucher-a v Cordobě (Argentina). 



Elementy prozatímní, avšak jen z první části pozorování, byly 

 počítány několikráte ; nejpřesnější jsou od prof. Lampa : 



r— 1891 Duben 27, 55900 stř. čas Berlín. 



OJ = 178«48' 24-8" ] 



SI — 193 55 36-5 I stř. Aequin. 1891, O 



í — 120 31 27-0 J 

 Ig q — 9-599332. 



Aeq. heliocentrické souřadnice 



íc r= [9-990460] r. sin (v -f 81" 37' 42-8") 

 y z=z [9-391664] r. sin {v -f 115 9 48-6) 

 z =[9-996115] r. sin («-]-- 173 15 37-5) 



Tř. mathematlcko-přirodovědecká. 1893. 



