Příspěvky k soustavě Gordiidů. 3 



1. Gordiua pustulosus Baird. 

 (Tab. IX. obr. 1. 2. 3. Tab. X. obr. 12. 13.) 



Gordius pustulosus Baird 1853. 

 Gordius pustulosus Diesling 1860. 

 Gordius pustulosus Villot 1874. 

 Gordius pustulosus Orley 1881. 

 Gordius pustulosus Camerano 1892. 



Jediný pěkné zachovaný exemplář, samec. 



Délka 12*5 cm, největší průměr (v zadní třetině těla) 0*7 mm. 



Ozdobný tento strunovec znám byl do roku 1892. pouze v sa- 

 micích exemplářích, jež vesměs pocházely z brouků rodu Blaps. Ca- 

 merano ^) první, vládna bohatým materiálem ze sklepů musea tu- 

 rinského, popsal samce. 



Náš gordius nalezený prof. Wierzejskim na Tatrách jeví po- 

 měry tyto. 



Extremita přední jest silně ač znenáhla súžena, kalota jasná, 

 nevysoká, žlutavobílá, slabě průsvitná, prsténec ne příliš temný, ši- 

 roký, zvolna ve žlutavou hněď těla přecházející. Po celém povrchu 

 těla, k zadnímu konci hustěji, roztroušeny jsou temné skvrny, již při 

 slabém zvětšení viditelné, jež korespondují s velkými temnějšími are- 

 olami. Na břišní straně táhne se pruh světlejší, provázející zevně 

 pásmo břišní. Světlejší prsténce, jež na samici popisuje Villot^), 

 scházejí. Camerano ve svém popisu samce o prsténcích těchto 

 rovněž se nezmiňuje, jsou tedy as pouze pro samice charakteristické. 



Otvor genitální jest čárkovitý a podložen zvýšeným elipsovitým 

 hrbolkem. Při osvětlení příznivém možno viděti kolem něho radiálně 

 seřaděné, prosvitající svaly kloakové a s obou stran pak poloměsíčitě 

 seřaděné, málo zřetelné brvy. Širší světlý dvůrek objímající otvor 

 genitální přechází ve pruh břišní. 



Kutikula homogemii (tab. II. obr. 12. 13) jeví dvojí druh areol. 

 Jedny, menší, jsou téměř stejně veliké, pěti-, šestihranné až zaoblené 

 a mezi nimi probíhají světlé rýhy, ve kterých ne příliš hustě v jedné 

 řadě sedí ostny interareolarní, silně světlo lámající. Areoly druhé 

 jsou značně větší a dosti pravidelně roztroušeny po povrchu. Ony jsou 

 to, jež již při slabém zvětšení karakterisují svým tečkováním tuto 

 specii. Při silném zvětšení jeví se jako velké temněji zbarvené dvůrky 

 zrnité struktury. Přes přič rozděleny jsou světlou rýhou na dvě oby- 



*) Ricerche int. al paras. ed allo svil. del 6. pustulosus Baird. Toriuo 1892. 

 *) Revision des Gordiens 1886. 



