8 XV. J. Janda 



zredukovala se na hladkou, co nejtenší vrstvičku. Vrstva fibrillarní 

 tím dosahuje velké tloušťky a v záhybu, jejž utvořila, přisedají svaly 

 kloakové. Okolí otvoru genitalního a vůbec celý svrchu zmíněný 

 trojúhelník jest prohlubina, jež směrem ku předu se zvedá, až vrcholí 

 svým jedním cípem na zvýšenině (c, tab. 11. obr. 18.), do níž na 

 vnitřní straně zabíhá vychlípenina pásma břišního, jež v těch místech 

 mohutní v zauzlinu kloakalní. Možno tedy hrbolu tomu (c) — ježto 

 G. tatrensis postrádá výzbroje citových brv — přiložiti důležitou úlohu 

 při kopulaci. 



Po obou bocích těla táhnou se světlejší málo zřetelné linie, na 

 straně břišní širší slabě viditelná páska. 



Kutikula homogenní jest areolovand. Areoly jsou malé (šířka 

 13'5 micromil., délka 22*5 micromil.), vesměs stejné šestihrany, více 

 méně pravidelné, svou delší osou přič těla stojící. Brázdy mezi nimi 

 jasně prosvítají a nejsou opatřeny trnitými interareolárními výrůstky. 

 Místy prohlubují se areoly, stávají se zároveň ke dnu prohlubinky 

 menšími a méněbokými, ztrácejí svou chitinovou barvu, jsouce úplně 

 průsvitnými. Tím povstávají karakteristické, již při malém zvětšení 

 patrné, bělavé skvrny na povrchu těla (tab. II. obr. 16.). Na průřezu 

 směrem k tělu kolmém jeví se tyto areoly jako nestejně zvýšené, 

 průsvitné hrbolky dost různého tvaru a oblého zakončení (tab. IX. 

 obr. 25, a.). 



Vrstva fibrillni (tab. IX. obr. 25. b. tab. X. obr. 17.) zdobena 

 jest žebrovitě vynikajícími rhomby, jemně síťovanými, jež formou po- 

 dobají se nejspíše obdobným zjevům u G. Pioltii. Větve jejich jsou 

 však slabší, rhomby protáhlejší a uzliny ne tak patrné a naduřelé. 

 Na řezu kolmém svrchu zmíněném (tab. IX. obr. 25. c.) lze stopovati 

 hojné kanálky, jichž vyústění však zřetelně zjistiti nelze. 



V materiále prof. Wierzejským v Tatrách nasbíraném na- 

 cházely se ještě tři exempláře tohoto Gordia, vesměs samci, které ne- 

 milou náhodou na zmar přišly tak, že jsem jich neviděl. Prof. Vej- 

 dovský ve svých předběžných poznámkách o nich praví: 



„Přída těla byla hlavičkovitě ztlustlá a zřetelně zaškrcená. U dvou 

 z nich ono ztlustnutí tupě, jako nálevka, u jednoho polokulovitě za- 

 končeno." 



Ostatní znaky hodí se úplně k poměrům výše popsaným a na 

 vysvětlení této zajímavé okolnosti připojuji obrázky, jež tehdy prof. 

 Vejdovský byl načrtnul (tab. IX. 5, 6. 9.). 



