12 XV. J. Janda 



2, Chordodes pilosus Móbius. 



Důkladnější tento popis Gordiida ze sekce Chordodes podal Mo- 

 b i u s r. 1855 *). Červ tento vylezl z lozšlápnutého švába Blahera 

 gigantea Serv. a zaslán byl drem. Siegertem z Augustury. 



Měřil za živa 471 mm, v líhu po dvou létech 380 mm, největší 

 průměr obnášel 2*1 mm. 



Rovněž tento autor zaměnil konce těla (Siebold již tehdy ono 

 nesprávné mínění pod čarou opravuje). Zadní konec hlavičkovitě 

 ztlustlý s otvorem genitalním terminalním. Otvoru ústního autor 

 rovněž nenalezl. Epidermis byla sametově černá a jevila papilly 

 i kóny, jež seřaděny byly v pětiboké skupiny na vrchu i spodu těla 

 pásma tvoříce. Pod mohutnou vrstvou íibrillní správně viděl autor 

 matrix zrnitou a pod ní vysokou vrstvu svalovou. Dutina tělní vy- 

 plněna byla vajíčky. -) V zadní končině těla obklopeny byly kóny 

 chomáčky brv, jež daly specii jméno. 



Diagnosa, již tehdy autor ke svému popisu přidal, zní: 



„Corpus nigrům^ verrucosum^ medio cylindricum, utrinque atte- 

 nuatum depressumque^ linea ventrali et dorsa.h\ quornm parti caudali 

 fasciculi pilorwn insiti. Caput elipsoideum comavitate frontali. Ex- 

 tremitas caudalis trigona apice rotundata.^^ 



V této diagnose musíme arci oba konce tělní zaměniti, 



3. Chordodes (Gordius) ornatus Grenacher. 



Roku 1868 podal Grenacher obšírnou práci o anatomii Gor- 

 diidů ^), kde mezi materiálem pracovním uvádí Qordia, jenž zjevy 

 kutikularními i formou těla řadí se k naší skupině. 



Exempláře, vesměs ženské, pocházely z těla Mantidy z Filipín. 



Přída těla (Grenacher správně již rozeznává opíraje se o svá 

 pozorování anatomická) jest zúžena, zadek slabě palicovitě naběhlý 

 s terminalním otvorem genitalním. 



Barvy byla zvířata sametově Černohnědá. 



Povrch těla pokryt protuberancemi, z nichž ty, jež seřaděny byly 

 v pruh dorsalní a ventralní, nesly chocholky brv. Vysoké kóny na 

 přídě se snižují, až přecházejí v málo zdvižené papilly. 



') Zeitsch. f. wiss. Zool. Leipzig 1855. Bd. IV. 



') Toto zajisté správné pozorování Siebold pod íarou popírá, dovozuje, že 

 v tomto stadiu — za života v hostiteli — pohlavní orgány ještě vyvinuty nejsou. 

 3) Zeitsch. f. wiss. Zool. Bd. XVIII. 



