24 XVI. V. J. Procházka 



Ze všech kralických miocaenních lavic poznána tato na druhy 

 nejbohatší. Nelze však nepřesvědčiti se, jak domýšlím se, dosti snadno, 

 že indíviduelní množství druhů zvířeny této mnohem je menší než 

 v lavici bryozoové. Dalším vykořisfováním kralických lavic bude sice 

 leccos na tomto výroku poopraveno, leč nedoufám, že povede se jej 

 vyvrátiti, kdo by přec tak učinil, vzepřel by se toliko daným po- 

 měrům. 



Ze druhové bohatství této lavice předstihuje ostatní lavice vy- 

 svítá juž z tohoto jednoduchého seznamu, z něhož vyrozumíváme, že 

 slin lavice, o níž je řeč, poskytl dosud úhrnně 131 různých druhův, 

 z nichž připadá foraminiferám 93, korálům 1, červům 1, mořským 

 ježkům 1, mechovkám 12, brachiopodům 1, lamellibranchiatům 7, 

 ostrakodům 7 a rybím otolithům 4 druhy. 



Foraminiferový typus této lavice není než rozšířeným typem 

 lavice bryozoové a nestmeleného vápence, S typy těchto lavic má 

 společné jádro. Znaky jeho těsně řadí se ke znakům zvířen jílův 

 a slínů bathymetricky nižších niveaux. V tomto typu zahrnuty jsou 

 téměř všechny druhy lavic horních. Že je rozšířeným typem zmíně- 

 ných juž horních vrstev, dokazuje seskupení jeho rodův, pak rozvoj 

 druhů těchto rodů : Nodosaria, Cristellaria a skupiny Rotáíina^ dále že 

 schází rod Miliolina, a konečně indíviduelní množství druhů, z nichž 

 buďtež uvedeny: Nodosaria hacillum, Lingiilina costata, Discorhina 

 rosacaea. Rozdíl jeho od zvířen horních lavic záleží jednak u vysky- 

 tování se nových druhů, jednak v rozvoji rodů: MarginuUna, Póly. 

 morphina, Glohigerina a částečně i rodu Textularia. Co se týče Glo- 

 bigerin^ třeba připomenouti, že jich druhy pohřešují indíviduelní 

 množství slínů tak zv. globigerinových okolí brněnského, juliánov- 

 ského, lulčského atd. 



Jehlice mořských hub, obyčejně krásně zachovalé, jsou v lavici 

 horního slinu poměrně řídkým zjevem. 



Korali jsou i ve slinu vzácností; toho diikazem, že toliko po 

 usilovné námaze podařilo se nalézti pouze tři exempláře druhu Isis 

 gracilis. Tento druh jest v miocaenu moravském dosti rozšířen. Byl 

 znám juž A. E. Reussovi ') ze slinu blanenského ; za mého zkoumání 

 v oblastech moravských podařilo se mně nalézti jeho články v jílu 

 lažánském u Rudice, v boračském severozápadně za Tišnovem a ve 

 slina lulčském. 



^) A. E. Eeuss. Die fossilen Korallea des oest.-ung. Micocaen, Denkschr. 

 d, k. Akadem. der Wissensch. 1872. 



