32 XVI. V. J. Procházka 



V této dochází mechovkový typ vrcholu svého rozvoje jak ro- 

 dového tak i druhového a individuelního. Zároveň s mechovkami 

 dostupují zde též mořští ježci kulminačního bodu rozvoje svého, na- 

 proti tomu lze na foraminiferovém typu pozorovati malou sice, ale 

 patrnou redukci. 



Že fysikální podmínky, jež působily až do ukončení sedimen- 

 tace bryozoové vrstvy příznivě na rozvoj mechovek, měly blahodárný 

 vliv i na rozvoj mořských ježkův a naopak, toho je důkazem ráz 

 zvířeny nestmeleného vápence kralické vrchní lavice. V této vrstvě 

 je mechovek málo, jsou zastoupeny typem stejných rozměrův typu 

 třetí lavice s hora. Přihlédneme-li k mořským ježkům, shledáme, že 

 též oni nehonosí se bohatstvím lavice předchozí. Foraminiferový 

 typus změnil se rovněž, avšak mnohem nepatrněji než zmíněné typy. 

 I on má v lavici vrchní, tak jako v lavici bryozoové, patrné známky 

 znenáhlé redukce týchže rozměrův, jak je viděti na všech foramini- 

 ferových zvířenách facies litavského vápence, když je přirovnáme ku 

 zvířenám slínů, litavské vápence podestýlající anebo uzavírající. 



Nezměněno zůstalo ve všech kralických vrstvách jádro tamní 

 zvířeny, složené z měkkýšů, brachiopodů, ostrakodův a rybích oto- 

 lithů. Koťáli a mořské houby jsou členem podřízeným a proto jich 

 nyní nedbáno. 



Juž dříve vzpomněl jsem sdruženosti druhu Pecten latissimits se 

 druhy Pecten cristatus a P. spinulosus a těchto s druhem Pecten de- 

 nudatus. Jesti zřejmo, že toto sdružení vzbudí živý interess i toho, 

 kdo nepřikládá vyskytlým se druhům typickým velké váhy. Zájem 

 vzruší proto, poněvadž až dosud neuhodilo se na naleziště v mio- 

 caenní pánvi zaalpské, kde by zmíněné druhy bývaly objeveny po- 

 spolu. Vrstva sypkého vápence kralického zasluhuje bedlivé pozor- 

 nosti též proto, že dokazuje, kterak druh Pecten denudatus neome- 

 zuje se toliko na facii jílovou a slínovou, nýbrž že přechází i do 

 usazenin facies litavského vápence. Rozšíření tohoto druhu je značné ; 

 vyskytuje se v jílu badenském, wollersdorfském, řepském atd., v jílu 

 wollersdorfském jsa domovem s druhem Pecten cristatus. 



Přítomností druhu Pecten denudatus staví se kralická zvířena 

 po bok zvířeně šlírové. Toto jest však také jediný znak, kterýž při- 

 pomíná typ šllrový. 



Velkou souhlasnost, mající původ v rázu^ zmíněného jádra, jeví 

 kralická zvířena se zvířenou slínů Vejhona u Židlochovic. Na základě 

 tom nerozpakuji se ani okamžik prohlásiti kralické miocaenní usaze- 

 niny za aequivalent slínů vejhonských. Dokladem pro můj názor jest 



