56 XVI. V. J. Procházka 



moravských dosti zhusta. Jeho sagitty vyznamenávají se téměř všude 

 výbornou zachovalostí. I kralické naleziště nečiní výjimky. 



Povšechný tvar sagitty je podélno elliptický; v předu je slabě 

 vytáhlá do otupené, dolů zahnuté špičky; zadní její okraj končí 

 mírným obloukem. Dorsální okraj je mírněji sklenutý než protilehlý 

 ventrální, kterýž v zadu zřetelně se láme ve dvě nestejné části, 

 z nichž zadní měří asi třetinu délky části přední. Spodní strana 

 sagitty je pravidelně sklenuta v podélný hřbet, jenž probíhaje od 

 zadu do předu, poneuáhlu se snižuje. Kolmo na okraje tupě při- 

 ostřené běží žebra slabě vyklenutá, mělkými rýhami ohrřmičená, 

 kteráž na hraně okrajů zakončují se vroubky malými a obloukovi- 

 tými k mediální čáře sagitty ponenáhlu se ztrácejíce. Vnitřní strana 

 sagitty je plochá, její mediální zónou probíhá poměrně úzký sulcus 

 acusticus, jenž jest uprostřed prohnut k ventrálnímu okraji slabé 

 sice, než přec jen do té míry znatelně, že povšechný jeho tvar po- 

 dobá se vlnitému járku ze dvou mírných oblouků složenému, v nichž 

 leží štítky caudy a ostia v podobě malých, elliptických, ostře ohra- 

 ničených a stejně velkých plošek. I ventrálním okrajem sulca běží 

 rovnoběžně od dolního okraje caudy až ku ostiu ostrá, úzká rýha, 

 jež mnohem ostřeji vyniká než rýha ventrální. Slabě znatelná je 

 crista superior, rovněž je area velmi mírně prohloubena a ztrácí se 

 k dorsálnímu okraji s počátku slabě, ale pak velmi rychle. Od vrubů 

 táhnou se v obou polovinách vnitřní plochy sagitty kolmo na sulcus 

 acusticus jemné čáry, které odpovídají mělkým rýhám žeberním, 

 o nichž byla řeč dříve. 



Naleziště. Kralice, třetí lavice s hora (3 exempláře). 



Gobius. 



Otolithus (Gobius) lepidus nov. spec. 



Tab. XI, vzor 1 a, b. 



0'8 mm. velký. 



Tento maličký druh vyskytuje se v kralickém slinu poměrně 

 velice zřídka ve krásně zachovalých sagittách. Vyznamenává se ne- 

 toliko povšechným tvarem sagitty, kterýž je valně odchylný od 

 ostatních otolithů z miocaenních usazenin dosud známých, nýbrž 

 i tvarem sulcu, jehož plocha vyčnívá nad ostatní plochu vnitřní 

 sagitty. 



Jest tvaru široko elliptického, v předu širší než v zadu. Cari- 

 náloí okraj slabě vykrojen, caudální obloukovitý. Podobný poměr 

 je mezi okrajem dorsálním a ventrálním ; onen jest silně vydutý, 



