4 XVm. Jindř. L. Barvíř 



Podobně jako rula mají také vrstvy permské, totiž slepence 

 a pískovce u Mor. Krumlova západně u rohu parku zámeckého směr 

 j.-z. — s.-v., úklon k j.-v., v polích před Pinďurou směr j.-j.-z. — s.-s.-v. 

 a úklon asi 45*' ku v.-j.-v. 



Ve příčině opačného zprohýbání vrstev jest zajímavo místo kolem 

 Nové Vsi severně od Hrubšic. Vesnice tato leží na červených, jak 

 myslím, permských slepencích — mapa má znamenaný serpentin — 

 v úzkém úpadu nebo korytě, jehož směr jest s.-z. — j.-v. Jedna stěna 

 jde ode vsi Biskoupek směrem s.-v. od velkého lože serpentinu hrub- 

 šického, druhá j.-z. od výšiny „na rovných". Na prvnější lze ještě 

 spatřiti zbytky červených slepenců. Na druhé pozorujeme jenom bělo- 

 kamenovitou rulu, a teprve něco opodál koryta směrem j.-v. zasti- 

 hneme vrstvy, jež dle mapy náleží karbonu, na s.-z. pak konci téže 

 stěny prodírá se opět serpentin od s.-v. Koryto činí dojem, jakoby 

 bylo vzniklo působením serpentinu, a jest patrně utvořeno teprve po 

 usazení se zdejších permských vrstev. 



Oblázky nad vrstvami útvaru permského jsou uloženy horizon- 

 tálně a sestávají hlavně z ruly, bělokamene, křemene a amfibolitu; 

 serpentin nalezl jsem teprve na povrchu velkého jeho ložiska. Nad 

 oblázky usazený loss obsahuje často hojné konkrece bělavých uhli- 

 čitanů a jevívá taktéž horizontální zvrstvení. Ve žluté hlíně u Krum- 

 lova objevil prof. A. Ržehák „subrecentní faunu měkkýšovou".^) 



Serpentin Hrubšicko-Templštýnský jest tedy uložen ve zprohý- 

 báném horstvu a sice v rule a ve bělokamu. Apofys nespatřil jsem 

 žádných, avšak dobře lze zjistiti, že mezi obojími horninami nestává 

 přechodu, že nemají společných nerostů, že jsou látkou na sobě ne- 

 závislý. Kontaktu se mladšími horninami jsem nenalezl, za to možno 

 pozorovati na více místech, jak hadec stýká se s bělokamenem. Všude 

 vidíme, jak granulit na rozhraní vůči serpentinu jest břidličnatě roz- 

 pukán a sice rovnoběžně ku hraniční ploše. Na trhlinách větrá, při- 

 jímá ze serpentinu roztoky, obsahující magnesium, i vytvořuje se 

 sekundérní horečnatá slída a bělokámen stává se rulovitým. Ovšem 

 i hadec, poskytuje látku ku tvoření se horečnaté slídy, rozkládá se 

 na rozhraní svém, a tak setřena bývá původní jeho skladba pokrajní. 

 Co bylo asi příčinou prvního rozpukání bělokamene, dá se sotva s urči- 

 tostí udati. Nějakých původních kontaktních známek nelze zjistiti. 



Takové poměry mezi bělokamenem, rulou a hadcem vyskytují 

 se arci obyčejně, na př. i u Zňátek mezi hadcem a rulou. Naproti 



í) Verh. der k. k. geol. Reichsanstalt, 1891, p. 226. 



