o některých serpentinoch západní Moravy. 5 



tomu Traube v dissertaci své „Beitrage zur Kenntnis der Gabbro's, 

 Amphibolite und Serpentine des niederschlesischen Gebirges, Greifs- 

 wald 1884" na str. 40 — 42. jmenuje několik akcessorických nerostů, 

 m. j. vesuvián ze bělokamene, který jest uložen do serpentinu u Stein- 

 bergen blíže Jordansmiihle. 



Zvlášť u Polanky a Templštýna jak hadec tak rula a bělokam jsou 

 na hranici úplně rozdrobeny. Toto rozdrobování pokračuje neustále dí- 

 lem proto, poněvadž voda vniká do skulin a puklin, a zvláště v zimě 

 vytvořuje nové trhliny, dílem tím, že hornina serpentinová vyvinujíc se, 

 zvětšuje objem svůj a tlačí na horninu sousední. Účinkem takového 

 mechanického tlaku jest též druhotné drobnější zvlnění, které možno 

 studovati na granulitu velmi pěkně na dvou místech: s.-z. u Nové 

 Vsi a z. za Biskoupky. Tu i tam prostírá se do šíí-ky asi na 3 m. 

 U Nové Vsi granulit počíná asi 3 m. před serpentinem vytvořovati 

 zvolna pásy nebo vrstvy, které zprvu málo, ale čím blíže tím více se 

 vlnitě prohýbají. V horních pásech má načervenalou barvu a sestává 

 makroskopicky z velmi jemných vrstviček červenavého živce s bez- 

 barvým křemenem a roztroušenými malými, zřetelně červenými zrnky 

 granátu, jen sporadicky vyskytuje se také něco biotitu. Spodnější 

 pásmo jest bělavé, v něm přichází bělavý živec s bezbarvým křeme- 

 nem a bledými zrnky granátu a sice ve stejném slohu jako dřívější 

 pásy. Blíže, asi jeden metr před serpentinem bělokámen rozpukává 

 se na tenší vrstvy, mezi těmi pak usazuje se horečnatá slída, kterou 

 nalezneme v barvách tmavohnědých nebo žlutavých dle toho, kolik 

 sama již zvětrala. Slídy té přibývá pořád, až bělokam nabude vzhledu 

 rulovitého. 



Blíže Biskoupek nalezneme podobné poměry. Granulit jest zde 

 původně trochu bohatší biotitem nežli u Nové Vsi, za to jest chudší 

 granáty, a zdá se, že horečnatá slída tyto částečně zastupuje. Hor- 

 nina obsahuje místa se slohem hrubozrným až pegmatitickým, kdežto 

 lze živec dle jeho jemného rýhování snadno poznati jakožto plagio- 

 klas. Tento plagioklas barví plamen silně žlutě po natrium a čisté 

 štěpné lupénky jeví jen malé úchylky směni chvění od hrany 001 : 010, 

 neboť na ploše spodové obdržel jsem úchylku průměrně 1"3'', na bra- 

 chypinakoidu pak asi 4'5**. Proto náleží živec tento řadě oligoklasové. 

 Sekunderní horečnatá slída přistupuje také zde do bělokamene asi 

 jeden metr před serpentinem. Šířka krajního zvětralého pásma serpen- 

 tinu činí zde asi Vs metru. 



Za Templštýnem serpentin hraničí s amfibolitem, kterýž poslední 

 není na geol. madě vyznačen. I tam jest na rozhraní vše rozdrobeno 



