6 XVIII. Jindř. L. Barvíř 



a V amfibolitu nenalezl jsem ani stopy po nějakém kontaktním ne- 

 rostu. 



Blízko samých Hruhšic zastaneme na levém břehu Jihlavky 

 tuhou horninu hadcovou. Tato má velmi tmavou, černozelenou barvu, 

 nerovný, hrbolcovitý lom a jest bez lesku. Její tvrdost rovná se asi 

 4. stupni. Při makroskopickém pozorování jeví dílem jemnozrný, dílem 

 šupinatý sloh. Z nerostných součástek všimneme si ihned až 1 cm. 

 velikých, olivově až tmavě zelených zrn, která na štěpných plochách 

 lesknou se často skelně až hedvábitě. Štěpnosť jejich možno nezřídka 

 nazvati dobrou. Tato jde dle dat měřením získaných rovnoběžně 

 s augitickým hranolem a mimo to s oběma svislými pinakoidy, pročež 

 mnohá zrna rozpadají se při nárazu na plátky až i v jehlice. Příčně 

 ku štěpnosti vznikají trhliny rovnoběžné ku ploše spodové. 



Mimo to spatříme na lomné ploše hadce zelené úlomky lesku 

 skoro mastného, jež upomínají na olivin, a také černá zrnka, která 

 na lomu lesknou se silně polokovově až kovově. 



Štěpné lupénky zeleného nerostu nejprve označeného, pozoro- 

 vány jsouce v mikroskopu, jeví se býti dle vertikální osy jemně rýho- 

 vány, a jsou při malé tlouštce dílem bezbarvý dílem nazelenalý. 

 Zbarvené lamely jsou slabě pleochroitické v zelenavých a žlutavých 

 odstínech. Velmi jemné štěpné lupénky mohl jsem pozorovati větším 

 počtem mezi skříženými nikoly. Některé jeví se býti stejnorodý a zhá- 

 šejí rovnoběžně, jiné jsou složeny z uzounkých různorodých lamel, 

 z nichžto jedny vždy rovnoběžně, druhé pak dílem rovnoběžně, dílem 

 šikmo zhášejí. U poslednějších činí úchylka zhášeni buď průměrně 

 42", buď — na plochách hranolových — asi 23". V každé lamele 

 připadá na směr chvění ose vertikální nejbližší vždy směr menší 

 optické elastičnosti. Patrně máme zde dílem jednoduché rombické 

 pyroxeny, enstatit a železem chudý bronzit, dílem lamelární srostlice 

 obou s diallagem. Diallagové lamely jsou tak jerany, že žádný štěpný 

 lupének nedal mi v konvergentním polarisovaném světle obrazu osního. 



Mikroskopem nalezneme v tenkém výbrusu horniny mimo ple- 

 tivo serpentinové bezbarvé průřezy pyroxenů řečených a olivínu, pak 

 magnetit a chromit. Pyroxeny a olivin vynikají vysokým reliéfem. 

 V polarisovaném světle jsouj zvláště nápadný průřezy olivínu vyso- 

 kými barvami interferenčními, náležejícími obyčejně třetímu řádu. 

 Aspoň velkým počtem mají nebo měly šestistranué idiomorfní ome- 

 zení o hranách často zakulacených a byly od pyroxenů objaty. Nalezl 



