o nčktfirých serpentinech západní Moravy. 7 



jsem nezřídka malá zrnka, mající asi V4 Jii»i v průměru, která byla 

 úplně od pyroxenů uzavřena, třebaže blízko kraje. Jiné pozůstatky 

 olivínové v serpentinu jsou Často větší, [mnohdy několik zrnek zháší 

 najednou a poukazuje na původní zrno, větší nežli 1 mm. Trhliny 

 mezi poslednějšími mají nepravidelný směr smyčkový (maschig), na 

 krajích pak, kde tlouštky průřezův olivínových ubývá, možno stopo- 

 vati po pořádku klesající barvy polarisační od třetího řádu až ku 

 nejnižším odstínům řádu prvního. Největší počet čerstvých ještě 

 olivínových zrn jest bez uzavřeniu, jen v některých lze nalézti hro- 

 mádky pramalých hnědavých zrnéček, snad krystalků poměrně se 

 širokým temným okrajem, ale pro jich nepatrnosť nelze jich přirovnati 

 k určité specii; v jiných olivínech zdají se vyskytovati malounké póry. 



Mezi zbytky pyroxenovými zpozorujeme také stejnorodá zrna 

 diallagu. Průřezy rombických pyroxenů lze rozeznati od průřezů 

 diallagových zvláště tím, že prvnčjší jeví většinou nižší barvy pola- 

 risační, že ve vertikálním pásmu hranolovém zhášejí vždy rovnoběžně, 

 a v konvergentním světle polarisovaném nedají tamtéž obrazu osního. 

 Že jsou železem velmi chudý, dokazuje mimo nedostatek pleochroismu 

 také ten zjev, že spatříme při jich serpentinisování jen málo vylou- 

 čených rud železných. Měníce se lučebně přijímají vodu, nabývají 

 barvy sytěji zelenavé, stávají se zřetelněji pleochroitickými a pře- 

 cházejí na baštit. 



Diallag poznáme po barvách polarisačních poměrně vyšších 

 a po šikmém zhášení ve průřezech z pásma vertikálního hranolu — 

 úchylka zhášení byla určena až na 42". Avšak také jest proň cha- 

 rakteristickou dělitelnost dle orthopinakoidu, následkem které mnohé 

 průřezy Činí dojem jakoby měly se rozpadati v lamely. Patrných 

 uzavřenin nemá. Tlakem, který vzniká zvláště rozkladem původní 

 horniny, povstávají v diallagu ponejvíce od kraje trhliny podoby 

 čočkovité, nebot se krátce vy klínují na vše strany, ty pak seřaďují 

 se v rovné řady. Kde dva systémy takových trhlin se křižují, trhliny 

 jednoho směru přecházejí Často do směru druhého. Větším počtem 

 sledují plochy hranolové, některé také jiné plochy, možná, že též 

 orthodoma. Podobné trhliny popisují z diallagu někteří jakožto 

 dutiny. 



Jiné, taktéž ve výbruse bezbarvé jednoklonné pyroxeny nemají 

 dělitelnost dle orthopinakoidu dosti zřetelnu, pročež lze dle takových 

 souditi i na přítomnost diopsidu. 



Chromit a magnetit jsou černá zrnka, o nichž zmínka byla uči- 

 něna při makroskopickém popisu horniny. Chromitová zrnka v mikro- 



