10 XVilI. Jindř. L. Barvíř 



kalným, přijímá bronzovou barvu a skoro kovový lesk. Hustota dvou 

 zrnek byla určena pomocí roztoku Kleinova na 2'584 při 20° C. 

 I máme zde baštit, produkt rozkladu větších zrn pyroxenových, kteráž 

 ve zkoumaných případech byla nejspíše rombická a železem dosti 

 bohatá, a náležela tedy železem bohatému bronzitu.^) 



Z popisu následuje mimo jiné, že podélný směr vláken basti- 

 tových, seřaděných rovnoběžně k ose vertikální, jest opticky positivní. 

 V některých pramenech, na př. v tabulkách od Lévy-Lacroix na- 

 lezneme udán charakter negativní. 



Ve mikroskopickém praeparatu tohoto serpentinu lze viděti, že 

 složen jest velkým dílem ze zrn bastitových. Čerstvých pyroxenů 

 nenalezl jsem. Po olivínu nelze v mých výbrusech spatřiti ani stopy, 

 pročež byla tato odrůda původní horniny olivínem chudá, nebyla-li 

 vůbec olivínu prosta. Zrna pyroxenů měla tytéž obrysy jako ve pří- 

 kladu předešlém. Jejich pseudoraorphosy jsou nepravidelně rozpukány, 

 na trhlinách jakož i mezi zrny vytvořily se podlouhlé lupénky ser- 

 pentinové a spůsobují ponejvíce strukturu mřížkovou čili okénkovou. 

 Zbytky bastitu bývají nestejně zbarveny, což záleží dílem na jich 

 uzavřeninách, dílem na jich dalších proměnách. Obyčejně jsou ve 

 výbruse slabě zeleně průhledný a mezi kříženými nikoly dávají barvy 

 polarisační průměrně o něco nižší nežli serpentin, ve který se posléze 

 rozpadají. Modravé a skoro bezbarvé partie jejich bývají často již 

 skoro zcela proměněny na pramalounké nepravidelné lístky a na 

 jemná vlákénka serpentinová. Spořádání těchto produktů jeví se býti 

 rozličné, mezi nimi bývají vyloučeny ozdobné skupiny magnetitu a, jak 

 se podobá, železitého rutilu, ovšem mikroskopicky malé. Domnělý 

 rutil činívá černé neprůhledné jehlice, kteréž rozmanitě pospolu srů- 

 stají, n. p. drůzovitě, nezřídka pak tvoří také pletivo sagenitu po- 

 dobné. K nim družící se magnetit lze poznati dle čtyřhranných vý- 

 běžků po kraji. V jiných bastitech bývá vyloučeno mnoho hnědých, 

 přejemných ale kalných jehlic, které v obyčejném světle činí dojem 

 známých jehliček ze břidlic hlinitých, avšak dají se poznati jakožto 

 rudy železné, usazené v dutinách. Od rutilu rozeznati je možno ihned, 

 jakmile užijeme křížených nikolů. 



Chromit jeví ve průřezích často ještě bledší barvy nežli dříve 

 a vyskytuje se opět dílem ve větších, dílem v malých zrnkách a plát- 

 cích, obyčejně nepravidelných. Možno, že i zde jest částečně původní. 



^) Hustota bastitu vůbec bývá 2'6— 2*7. 



