12 XVIII. Jindř. L. Barvíř 



poskytují dvě temné hyperboly, ale vrcholy těchto činí jenom malý 

 úhel, 2 E = 17° až 20^. Optický charakter jest negativní. 



V tenkém výbruse průřezy jsou bezbarvý a povrch jeví jenom 

 nízký reliéf. Kozdíl exponentů lomu y — a určil jsem na průřezích, 

 které dávaly nejvyšší barvy polarisační, Babinetovým kompensa- 

 torem na dvou místech stejně =: 0'011, kdežto j8 — cc jest mnohem 

 menší. Postranní průřezy zhášejí vždy rovnoběžně a kolmo ku směru 

 nejlepší (basické) štěpnosti, i jest nerost rombický, a sice antigorit. 

 Pěkný, široce hipenatý antigorit z údolí Autigorio, chovaný ve sbír- 

 kách minerál, ústavu university ve Greifswaldě, má barvu sytěji ze- 

 lenou a tvrdost jeho zdá se býti poněkud menší, před dmuchavkou 

 chová se však podobně a úhel os optických má také asi tutéž velikost. 



Velmi zajímavý jsou průřezy ohýbaných a kroucených sloupků 

 antigoritu v žilách popsané partie serpentinu u Hrubšic, na kterých 

 lze pozorovati rozmanité obloukovité tvary spolu s puklinami dle do- 

 konalé štěpnosti, následkem kteréž nerost rozpadá se často na pře- 

 jemné, místem sotva 0*004 mm. tlusté lupénky. — 



Pokračuje-li proměna původních součástek horniny ještě dále, 

 serpentin nabývá barvy jasné, žlutavě zelené. Sebral jsem několik 

 kusů, majících vyvinutý sloh holokrystalicko porfyrický zcela zře- 

 telně. Jemná, jasnější a temnější zrnka tvoří jaksi hmotu základní, 

 ve které uložena jsou až 1 cm. dlouhá a široká, na ploše dokonalé 

 dělitelnosti hedvábité až polokovově lesklá zrna bronzově zbarveného 

 až mosazně žlutého nerostu, která v postranních průřezech mají 

 nezřídka šestistranné obrysy, a na první pohled prozrazují, že ná- 

 leží ku právě popsaným vtroušeninám bastitovým. Mají také dle 

 téže pinakoidové plochy onu dokonalou dělitelnost a jsou dílem ho- 

 mogenní, dílem jeví již makroskopicky další složení z rovnoběžně 

 spořádaných hnědavě žlutých matnějších a jiných jasně žlutých, živě 

 mosazně se lesknoucích vláken. U zrn poslednějšího druhu tato 

 žlutá vlákna nejdou vždy po celé délce oddělené plochy , nýbrž 

 vycházejí zde onde ze vláken oněch matnějších a bývají ne-zřídka 

 mezi sebou spojena příčně se vinoucími větvemi. Kousky dle pi- 

 nakoidu odloupané dají se štípati dle augitického prismatu jako 

 baštit , poslední plochy jsou matný a nedokonaly. Nerost dá se 

 snadno rozetříti na vlákna a tato jsou z čerstvých kousků křehká, 

 při pokročilejším rozkladu pak skoro ohebná a na omak jemná. V ten- 

 kých třískách nerost taje jenom na hranách a dává černé sklo. 

 V lahvičce dává vodu, svítí, barví se tombakově, ale neztrácí lesku. 

 Individua, která ležela blíže povrchu, a tudíž vydána byla působení 



