26 XVIII. Jindř. L. Barvíř 



stávají se stříbrobílými a neposkytují obyčejně žádného značného 

 zbarvení plamene, posléze pak tají po krajích na bílý nebo temný 

 až černý email dle intensity původního zbarvení. Některé hnědé 

 odrůdy od Templštýna barvily však přece plamen zřetelně žlutě. 



V baničce taktéž rozlupují se na lístky a stanou se bílými, zároveň 

 pak dávají dosti mnoho vody. V mikroskopu vzezření rozličných lu- 

 pénků bývá čerstvé, vyjímaje kusy již makroskopicky nápadně kalné. 



V konvergentním polarisovaném světle chovají se jako látky dvoj- 

 lomné, jednoosé; všecky, které jsem zkoumal, dávají barevné kruhy 

 s černým křížem, a ten při točení nerozevírá se buď docela nic nebo 

 jen velmi málo. Optický charakter jest vždy negativní. Kyselinou 

 fluorovodíkovou bývají snadno porušovány, bělavé odrůdy téměř ihned 

 rozkládány. Objevuje se pak jakožto hlavní součástka magnesium 

 (ostré klence), pak kůžičky aluminia; hnědavé a modravě zbarvené 

 poskytují mimo to patrnou reakci na železo. 



Abych mohl zkoumati povahu příčných průřezů těchto lupénků, 

 zhotovil jsem mnoho výbrusů, které daly náležité vysvětlení. 



Zelené a modravě zelené chlority nemají patrně šikmého zhá- 

 šení, jejich barvy polarisační jsou nízké, pleochroismus pak často 

 silný a sice rovnoběžně ku příčným osám v zelených, kolmo k nim, 

 tedy rovnoběžně s osou c, ve žlutých barvách. Tyto chlority jsou 

 tudíž penniny čili nejbližší příbuzní serpentinu ze řady chloritové. 



Tmavohnědé lupénky dávají průřezy světle hnědě prosvitavé se 

 přímým nebo skoro přímým zhášením, jich pleochroismus jest rovněž 

 silný a sice rovnoběžně ku příčným osám v intensivních tmavohnědých 

 tonech, kolmo pak na ty směry ve slabých, jasně hnědých barvách. 

 Polarisační barvy jsou vyšší než u penninův, až značně vysoké, habi- 

 tus často jak u biotitů, lupénky tyto tvoří tudíž přechody ku biotitům. 



Dle toho vyvinují se z roztoků magnesiem bohatých vedle sebe 

 dílem penniny, dílem slídy magnesiové a sice v nejrozmanitějších pře- 

 chodních členech, jak možno aspoň poněkud pozorovati již dle ze- 

 vnějšího zbarvení. Máme tedy u Hrubšic místa, na nichž lze na 

 mnohých přechodech zřetelně pozorovati genetickou příbuznost mezi 

 slídami magnesiovými, chlority a serpentinem, pokud jsou usazeni- 

 nami z vod. 



Podobné tvořeniny byly již aspoň jakožto „chlority" jmenovány 

 ze mnoha serpentinů. Becke pozoroval také anomity v rozložené 

 hornině bronzitolivinové u Durnsteinu v rulové krajině Dolních Eakous.^) 



^) ]. c. p. 332—333. 



