o některých serpentinech západní Moravy. 27 



Povšimnutí hodná jest v té příčině zvláště již dříve jmenovaná práce 

 Scliraufova o associačním kruhu silikátů magnesiových, kteráž 

 obsahuje také analysy některýcli pozorovaných přechodů mezi serpen- 

 tinem a chlority (enophit Schraufův), pak nahnědlých členů, které 

 S c h r a u f nazval hydrobiotitem a berlauitem (na str. 345 — 352, pak 

 381-384). ' 



Kyselina uhličitá, přinesená vodou do horniny, spojuje se hlavně 

 s kalciem, pravidlem pak jenom málo s magnesiem a se železem 

 Uhličitany vytvořené bývají rozpuštěny a největším dílem přeneseny 

 do skulin a puklin, kdežto se usazují ponejvíce v podobě žil. Jejich 

 sloh bývá obyčejně velmi jemnozrný, allotriomorfní. 



Při rozmanitých rozkladech bývá také vyloučena kyselina kře- 

 mičitá. I ta shromažďuje se na dutinách a puklinách. V amorfním 

 stavu aggregačníra vytvořuje četné variety opálu, v nichžto však 

 hmota opálová obyčejně smíšena bývá se krystalickým křemenem 

 a vláknitým chalcedonem. Mimo to nalézáme na puklinách dosti často 

 kry stalo váný křemen. Jsou-li tvary jeho dobře vyvinuty, tvoří malé 

 přisedlé krystaly, které omezeny bývají šestistranným hranolem a oběma, 

 stejnoměrně vyvinutýma klenci. Jinde překážejí si rostoucí zrnka ve 

 všestranném vyvinutí, i vznikají allotriomorfní skupiny. V některých 

 dutinách krystalky křemene bývají pokryty nezřídka paprskovitě spo- 

 řádanými jehlicemi chalcedonu, kteréž lze poznati snadno dle jejich 

 habitu a pak dle opticky negativního směru jejich délky. Zřídka 

 přicházejí vlákna s opticky positivní délkou, a jen jednou nalezl jsem 

 slabou žilku krásných sferolitů, které pravdě nejpodobněji náležejí 

 quarzinu. Malá jich zásoba nedovolovala zatím ani zkoumání váhy 

 specifické ani zhotovení výbrusu tangenciálního. 



Větším množstvím rozkládány bývají kyselinou uhličitou za 

 zvláštních poměrů partie horniny zvláště v hořejších částech, i vzni- 

 kají rozmanitá stadia a sloučeniny, z nichž ze hrubšické lokality 

 nejznámější jsou magnesit a mořská pěna. 



Oba tyto nerosty nalezneme v hořejších částech strání na levém 

 břehu řeky Jihlavky. Přicházívají pospolu v zelenavé hlíně, ovšem 

 mořská pěna jen v malých kouscích, kdežto magnesit množstvím da- 

 leko větším, tvoře žíly, čočky nebo málo rozsáhlé vrstvičky. Onu 

 zelenavou hlíně na první pohled pokládati možno za zvětralý serpen- 

 tin, poněvadž od vlastního serpentinu není zřetelně oddělen, a za 

 vlhka jeví složení dosti kompaktní. Při zevrubnějším ohledání nale- 

 zneme v ní zřetelně zakulacená, jakoby ve vodě oválená, na povrchu 



