36 XVm. Jindř. L. Barvíř 



spatřiti žádných vedlejších produktů rozkladu, nemohu prvnějšího 

 pokládati za druhotný. 



Pseudophit sám činí dle mikroskopického pozorování agregát 

 jemných, nepravidelně omezených lístků slabého dvojlomu, neboť jeví 

 v tenkém výbruse nejvýše zelenavě až žlutavě bílé barvy polarisační 

 1. řádu. Byl srovnán s tenkým výbrusem pseudophitu z pohoří 

 Zoutpan ve Transvaalu v jižní Africe, který byl popsán p. prof. Co- 

 henem.^) Habitus lupénkův a jich barvy polarisační jsou tytéž, jen 

 struktura jest jiná: kdežto tam lístky jsou spořádány často kolmo 

 k sobě, na některých pak místech spojeny v úzké řádky, ve hrubši- 

 ckém pseudophitu lupénky jsou rozděleny buďto nepravidelně nebo 

 do chvostů, chvostky pak jsou místem spořádány téměř koncentricky. 

 Některé partie mají sloh skoro mřížkový. Sem a tam vyskytují se ve 

 pseudophitu roztroušeny bezbarvé kiystalky apatitu. Natrefil jsem 

 pěkný žezlovitý krystalek se mnoha různě utvářenými uzavřeninami. 

 Jsou to, jak se podobá, uzavřeniny skelné, které obsahují častěji ne- 

 pohyblivé bublinky plynové. Zvláště zajímavý jsou dlouhé a tenké 

 uzavřeniny, z nichž jeden jest na obou stranách přišpičatělý a naplněn 

 mimo domnělé sklo několika partiemi plynu v odstavcích, i upomíná 

 na rourovité uzavřeniny v olivínu železa Palladina (Pallas-Eisen), jak 

 je mimo jiné popsal G. Rose.^) 



Amfibol jeví v tenkém výbruse ostré obrysy, avšak nepravidelné 

 omezení s nerovným okrajem. Kousky biotitu rozprostírají se v něm 

 rozmanitě, často dle trhlin štěpných a mají silný pleochroismus. Mimo 

 to spatřil jsem v amfibolu jakožto uzavřeniny něco černých zrnek 

 rudních, jak se podobá, magnetitu, a několik zrnéček nejspíše rutilu. 

 Dle celého obrazu možno ihned souditi, že pseudophit jest produktem 

 přeměny nerostu, Icterý s tímto amfibolem tvořil horninu. 



Na rohu jednoho kusu lze viděti, jak pseudophit téměř vyvi- 

 nuje se poznenáhla z bílého nerostu, který mikroskopem dle svého 

 reliéfu, dvojlomu, přímého zhášení a negativního charakteru podél- 

 ných průřezů určen byl jakožto prehnit, má pak strukturu lupenitou, 

 při čemž lupénky částečně jsou spořádány na pěkné rosetky. 



Určení prehnitu mohl jsem na druhém kuse potvrditi dalším 

 zkoumáním. Ten sestává totiž větším dílem z prehnitu, který částečně 



') E. Cohen: Uber die von den Eingeborenen Súd-Afrika's verwendeten 

 Producte des Mineraireichs. Mitth. aus dem naturw. Verein fiir Neu-Vorpommern 

 und Kugen, XVII. Jahrgang, 1886. 



») G. R o s e : Beschreibung und Eintheilung der Meteoriten. Berlin 1864, 

 Tafel IV, Fig. 2 e. 



