38 XVIII. Jindř. L. Barvíř 



Také vlastní pseudophit jsem analysoval, vybrav z prvního kusu 

 opatrně látku pomocí lupy. Specifická váha zkoušky byla určena pro 

 dvě větší zrnka tekutinou Thouletovou při 16" C na 2'572. K ana- 

 lyse upotřebeno bylo 717-7 mg. prášku, kterýž sušen jsa při 130" C 

 ztratil na váze 12'5 mg. Analysa sušeného poskytla: 

 SÍO2 ..... 35-487o 

 AI2O3 .... 16-02 

 FOaOg . . . stopa 



CaO — •— 



MgO 35-20 



HjO (žíh.) . . 13-40 

 100-10 

 Po žíhání prášek zůstal bílý a jevil jen velmi slabý nádech do 

 červena. Z analysy následuje: 



molek. týž pro SiOj 



objem m. obj. =:4 



SÍO2 .... 59-03 . . . . 4 . . 



zbytek 



Al^Og . . . 15-72 .... 1 ... . +0-96 

 MgO . . . 88-20 .... 6 ... . —0-36 

 H2O . . . . 74-61 ... .5 ... . +0-81 

 Vzorec: HjoMggAlaSi^Ogo rz^ewmw téměř o složení SpgAtg dle 

 Tseher maka. 



Sp3 = H.^MggSigOa, 

 At, = H,Mg,Al,Si,0,3 

 Sp3 -i- Ata = H^oMgigAl.SigO,^, 

 vzorec hořejší zdvojen =: HggMgigAl^SJgO^^. 



Množství kyseliny křemičité ve pseudophitu hrubšickém jest po- 

 dobno jako ve pseudophitu ze Čkyně u Strakonic (35-31*'/o), AI2O3 

 j. ve ps. ze Ždáru na Mor. Sestavení analys viz ve Článku Cohe- 

 nově (1. c.) a v Danově Mineralogii, 1892, p. 653. 



Hustota nalezená 2-572 souhlasí velmi dobře s některými re- 

 sultáty p. prof. Vrby.^) 



Ve prehnitu vyskytují se mikroskopické krystalky apatitu a zrnka 

 titanového železa, z nichž poslednější obyčejně bývají vroubeny 

 proužkem leukoxenu a dále přecházejí na hnědožlutý až červeno- 

 hnědý titanit. K tomu přistupuje ještě týž již makroskopicky patrný 

 amfibol jako ve pseudophitu. I máme ve přechodech již makrosko- 

 picky patrných, ve stejnosti uzavřenin a částečné podobnosti struktury 

 důkaz, že pseudophit a prehnit vyvíjejí se z jednoho nerostu, ba 



1) Tschermak, Min. Mitth. 1874 p. 10. 



