o některých serpentinech západní Moravy. 43 



Avšak ani na tom stupni vývoje hmota serpentinová nezůstává 

 státi, nýbrž bývá dále rozložena a produkty rozkladu vylouženy. Vnitř 

 pletiva vznikají dutiny, které bývají pokryty nebo vyplněny dílem 

 amorfním opálem, dílem chalcedonem v ozdobných sféro litech, dílem 

 pak krystalky křemene. Natrefil jsem velmi pěkné sferolity chalce- 

 donu (délky opt. — ), které mezi kříženými nikoly okazují stálý černý 

 kříž. Centrum jejich bývá položeno obyčejně blíže stěny dutiny, i ne- 

 jsou vždy vyvinuty na všecky strany stejně, nýbrž obyčejně dole 

 jako přiřínuty. Jednu dutinku mezi serpentinovým pletivem vyplňují 

 zcela dva až čtyry, řidčeji více takových sferolitů. Mezi nimi setrvá- 

 vají žilky serpentinové něco déle, až i ty posléze ustoupí rozkladu 

 a bývají nahrazeny opálem a chalcedonem. 



Zbytky nerostů, které vedle granátu lze v serpentinu spatřiti, 

 náležejí dílem p}roxenům, dílem olivínu. Některé průřezy pyroxenové 

 jsou bezbarvý, jiné, pocházející od intensivně světle zelených zrnek, 

 zelenavý. Bezbarvé náležejí rombickým pyroxenům, neboť nedosahují 

 tak vysokých barev polarisačních jako jednoklonné, a pocházej í-li 

 z vertikálního pásma hranolového, nedávají obrazu jedné osy optické. 

 Pro jich bezbarvost a úplný nedostatek pleochroismu možno je po- 

 kládati za enstatity nebo za železem chudé bronzity. Jich tvary jsou 

 podlouhlý, pokud dá se pozorovati, často více nežli dvakráte tak dlouhé 

 jako široké. Krystalografického omezení nejeví. 



Zelenavé průřezy patří jednoklonným pyroxenům. Ve kterých 

 jest patrná křižující se štěpnosť dle augitického hranolu, ovšem ne- 

 dokonalá, možno snadno pozorovati obraz jedné optické osy. Poněvadž 

 štěpnosť dle orthopinakoidu není zřetelná, tyto pyroxeny sluší řaditi 

 ku diopsidu. 



Zbytky olivínu jsou v tenkém výbruse bezbarvě průhledný a vy- 

 skytují se dílem malé a zakulacené jednotlivě jakožto uzavřeniny 

 v pyroxenech, dílem byly vyvinuty původně jakožto větší samostatná 

 zrna. Posledních bylo již nepochybně mnoho proměněno na serpentin, 

 neboť tento jeví význačnou dosti často strukturu smyčkovou s hoj- 

 nými vyloučenými rudami železnými. 



Průřezy granátů jsou průhledný a skoro bezbarvý, jen slabě 

 načervenaly a bývají prostoupeny většinou nepravidelnými trhlinami. 

 V polarisovaném světle zachovávají se isotropně. Mají nerovné obrysy 

 a vůbec bývají obdány korou neboli kelyfitem, jehožto popis následuje 

 doleji. V původních nerostech, ani ve granátech nelze spatřiti žádných 

 mikroskopicky zřetelných uzavřenin. 



