48 XVIII. Jindř. L. Barvíř 



vzniklý přitavením granátu magmatem olivínovým. Byť tato theorie 

 o přitavení měla odpůrce, přece platí úplně jiné zároveň vyslovené 

 tvrzení téhož autora, že totiž vznik kelyfitu jest zcela rozdílný od 

 pochodu obyčejné proměny (zvětrání), a že má býti od tohoto roze- 

 znáván.*) V. Lasaulx nepokládá kelyfit za pásmo pyrogenně roz- 

 tavené. Všeobecně přijímá, že sloh jeho mohl by býti původním nebo 

 sekundérním, vzniklým proměnou. Dle rázu celého pojednání myslí 

 na „všeobecnou metamorfosu kontaktní" bez pochodů hydatogenních 

 a pyrogenních. Zároveň popisuje kůry granátu ze serpentinu od 

 Greifendorfu u Bohrungen, které kelyíitu od Křemže blízko jsou pří- 

 buzný, a pokládá je za vláknitý produkt přeměny srostlic diopsidu 

 s amfibolem. 



Weigand popisuje rozdrobené granáty ze serpentinu u Bon- 

 homme v severním Horním Elsasku,^) které jsou obdány dílem většími 

 individui amfibolu, dílem stébelnatými, paprskovitě seřaděnými agre- 

 gáty bezbarvého až hnědavého nerostu. Poslední pokládá taktéž za 

 amfibol a označuje jej jakožto produkt přeměny granátu. Kůry kolem 

 granátů ve granát-olivinové hornině z údolí Kampy, z Karlstátten 

 u sv. Hypolita, podobně od Reutmiihle v Dolních Rakousích sestávají 

 dle Becke^) ze vláknitých srostlic amfibolu a pikotitu. Týž pokládá 

 je za produkty přeměny pyropu s olivínem. 



O kelyfitu od Zňátek jest jisto, že vznik jeho děje se na úkor 

 granátu, při tom však není nemožno, ba také z chemických důvodů 

 jest velmi pravdě podobno, že i diopsid svojí látkou k němu při- 

 spívá. Pováží-li pak se s jedné stránky, že kelyfit tento, jak již bylo 

 připomenuto, nenáleží ku produktům obyčejného zvětrání, jakož jsou 

 na př. chlority a slídy magnesiové, sluší také si povšimnouti, že 

 granát ani kelyfit nenzavírají žádných skelných částic, prvnější nejeví 

 mimo trhliny žádné fenomény zvláštního mocného tlaku a chová se 

 ve všech částech svých úplně isotropně. V takové hornině kelyfity 

 kolem granátu býti nemusí, to dokazuje m. j. také granáty obsahující 

 serpentin od Naloučan, v němž také vyskytují se granáty celkem větší 

 nežli u Zňátek, a který bude popsán v následujícím článku. Tvoření 

 se kelyfitu upomíná velmi na tvoření se nerostův amfibolových zvláště 

 pilitu z olivinu *), avšak myšlénka Schraufova také asi není nemožná 

 v jednotlivých případech. 



1) L. c. p. 360, 362, 365, cf. Neues Jahrbuch fiir Miner. 1884, II, 21—26. 



2) Tschermak, Min. Mitth. 1875, p. 190. 



3) Tschermak, Min. Mitth. IV. p. 324—326, VII, 253—255. 

 *) Rosenbusch, Mikr. Physiogr. I, 3. Aufl. p. 473. 



