16 XX. Čeněk Zahálka 



Ostrea lateralis, Nilss. 



Ostrea diluviana, Linné. 



Exogyra columba, Sow. (vh) 



Caprina sp. 



Serpula filiformis, Sow. 



Micrabatia coronula, Goldf. sp. 



Trochosmilia compressa, Lamk. sp. (vh) 



Pásmo III. — Semieké. 



v Poohří blíže Budyně, v Polabí u Roudnice a v Povltaví 

 u Veltrus (na Dřínovském vrchu) jest viděti, kterak se nad pásmem 

 11. a pod pásmem IV. nalézá pásmo slinité 44 až 46 m. mocné, lišící 

 se valně od pásma předešlého jak v ohledu petrografickém, tak i pa- 

 laeontologickém. Pásmo toto přechází v okolí Mělníka v pásmo Fri- 

 cových „Semických slínů." 



Petrografie. 



Hlavní horninou tohoto pásma je slin, který hlouběji pod po- 

 vrchem zemským jest velmi pevný, barvy modravé a v mocné lavice 

 se láme, blíže povrchu však, buď na samém povrchu rozpadává se 

 snadno v tenčí desky nabývající s počátku šedé, pak zažloutlé barvy. 

 Na slunci a dešti mnohé vrstvy snadno se v jednom nebo dvou letech 

 v prach rozpadnou. Sliny tyto bývají velmi jemné, tak že v nich 

 nelze rozeznati jednotlivých nerostů od sebe. Pod drobnohledem jeví 

 hojně čistého vápence jako hmotu skameňující od foraminifer a jehlic 

 spongií. Jinak vyskytuje se též vápenec v nepravidelných zrnkách, 

 rozdělených v menší dílce, jež bývají někdy rovnoběžně rýhovány. 

 Také bývá vápenec roztroušen v jemných dílcích v celém slinu a jen 

 kyselinou se přítomnost jeho poznává. Vedle vápence jest nejhojnější 

 jíl v podobě jemného prášku barvy šedé nebo šedohnědé. Podřízenými 

 nerosty ve slínech jsou: křemen, v nepravidelných zrnkách, pyrit, 

 v průřezech čtverečných anebo jako výplněk komůrek foraminifer, 

 limonit barvy žluté nebo žlutohnědé, který proměnou pyritu povstává, 

 a konečně glaukonit, v nepravidelných průřezech jako tráva zelených. 



Vedle slínů objevují se v pásmu III. jemné písčité sliny dále 

 od povrchu modravé, blíže povrchu šedé nebo zažloutlé, které se 

 skládají z týchž nerostů jako uvedené sliny, jen že chovají zrnka 



