XXVIII. 



l'etrograíická studia v křidovóm útvaru okolí Éipu. 



Sepsal Čeněk Zahálka v Boudaici. 

 (Předloženo 19. května 1893.) 



Petrologická studia v oboru hornin útvaru křidového provedena 

 posud nebyla; následkem toho nemohlo se určování hornin jeho díti 

 tak, jak se to vyžaduje ve vědeckém názvosloví petrografickém. 

 Shledav toho potřebu, podrobil jsem horniny útvaru křidového v okolí 

 Řipu drobnohlednému zkoumání a pojmenoval jsem je podle jejich 

 mineralogického složiva, dbaje názvů v petrografii běžných. V minera- 

 logické skladbě hornin našeho českého útvaru křidového jsou však 

 také jisté zvláštnosti, a tu bylo potřebí i při volbě názvu na tuto 

 zvláštnost zřetel míti. 



Obyvatelstvo Podřipské nazývalo a nazývá horniny křidového 

 útvaru rozmanitě; hlavně podle jejich fysikálních vlastností, někdy 

 ale také podle nápadného složiva nerostného : opuka, loupáky, plachty, 

 drňák, bělka, bělouš, křidlák, modrák, mydlák, měl, ^) vápenec, kvarc, 

 řasák, mastnice, jílka, pískovec a j. V některých krajinách Čech 

 užívá se mnohých z uvedených názvů i pro horniny jiných útvarů, 

 mají-li podobné fysikálné vlastnosti jako zde. Tak nazývají horníci 

 v Kladně a Votvovicích rozmanitého druhu lupky útvaru kameno- 

 uhelného ^) : černá opuka, malá opuka, velká opuka. Podobně v Rad- 

 nicích ') slují lupky útvaru kamenouhelného a v okolí Velvarském 

 některé horniny útvaru Permského „opuky". 



Krejčí přijal jméno „opuka" do vědeckého názvosloví pro hor- 

 niny útvaru křidového i definuje pojem opuky*) takto: „Význačný 



*) Krejčí: Živa, Ročník VIL Str. 194. R. 1859. 



') Krejčí a Helmhacker: Vysvětlení geolog, mapy ok. Prahy. Str. 98.— 102., 

 133. Archiv pro přír. prozk. Čech. IV. — Krejčí: v Živě, Ro6. VIH. Str. 186. 

 R. 1860. 



=*) K. Feistmantel : Kamenouhelná ložiště v ok. Radnic. Str. 22.-42. Archiv I. 



*) Krejčí: Studie v oboru křid. útv, v Čechách. Archiv. I. Str. 42. 



Tř. tnathematlcko-přírodovědecká. 1893. 1 



