Petrografická studia v křídovém útvaru okolí Řípu. 15 



pravidelných trojúhelníků, obdélníků, čtverců, kosočtverců a šesti- 

 úhelníků. Ostatně jest pyrit roztroušen též v osamocených průřezech 

 krystallů po celé hornině aneb vyplňuje komůrky foraminifer. Také 

 co hmota skameňující bývá pyrit vyhráněn. Také zde pozorujeme 

 proměnu pyritu v limonit. Poněvadž pyrit jest ve slinu tomto velmi 

 zastoupen, dává mu barvu tmavou. Leží-li kámen déle na vzduchu 

 a dešti, proměňuje se barva jeho v barvu šedou a později ve žlutavou, 

 což jest následkem proměny pyritu jeho v limonit. Množstvím pyritu 

 vysvětlujeme si ono množství železitých pramenů, které při břehu 

 Labském u Roudnice se slínů pásma III. vytékají. Křemen tvoří 

 nepravidelná zrnka, čistá, průhledná. V některých výbrusech je 

 vzácný, v některých zřídka se objevuje. 



SUn modravý z vrstev 7, pásma III. od strážného domku č. 396 

 u Židovic jest podoben předešlému, má však více pyrit v limonit 

 proměněný. 



Písčitý slin pásma IV. z lavice zvané „bělouš" na Dračkách 

 u Podlusk, jest barvy zažloutlé. Pouhým okem lze pozorovati toliko 

 šupinky muskovitu. Výbrus jeví pod drobnohledem hojné průřezy 

 nepravidelných čistých zrnek křemenných. Tmelem zrnek křemen- 

 ných jest vápenec, jenž se hlavně kyselinou prozrazuje. Zřídka obje- 

 vuje se vápenec co hmota skamenělých foraminifer. Vápnitý tmel 

 hojně jest zaprášen jílem, který je hydrátem kysličníka železitého do 

 žlutá zbarven. Zřídka vyskytne se zrnko glaukonitu co tráva zelené 

 a pyritové průřezy jsou vzácný. Tu a tam nalézti lze též šupinku 

 muskovitu a vzácný je biotit. 



Na mikroskopických lístkách tohoto písčitého slinu vybrouše- 

 ných rovnoběžně s plochami vrstevnatosti není pozorovati pouhým 

 okem žádných zvláštností v zájemném uložení nerostů. Avšak na líst- 

 kách vybroušených kolmo ku vrstevnatosti je viděti již pouhým okem 

 v bledší žlutavé základní hmotě písčitého slinu tmavší skvrny v po- 

 době teček, čárek, obloučků a vlnek. Celkem udržují tyto skvrny 

 rovnoběžnou polohu s vrstevnatosti. Brzy tvoří tečky tyto řádku pří- 

 mou, aneb zase se vyskytne řada obloučků neb vlnek, a jest-li někde 

 poloha jejich se ze směru vrstevnatosti poněkud vyšine, opět se do 

 polohy té vrací. Tyto tmavší skvrny jeví pod drobnohledem mnohem 

 více jemného jílu než-li v ostatním slinu, a jiné nerosty jsou v těchto 

 skvrnách méně zastoupeny a vždy jemnozrnější nežli v ostatním slinu. 

 Povstání těchto skvrn zajisté si můžeme vysvětliti tak, že vlnící voda 

 mořská lehčí jílovité částky snadněji z rovnováhy vyšinula a z vodo- 

 rovné s ostatními nerosty souvislé polohy je vyrušila. 



