o některých serpeutinech západní Moravy. 



Amfibolitická hornina od Zňátek. 



U Zňátek nalezneme v zářezu, naznačeném ve výpise serpen- 

 tinu, vystupující horninu amfibolitickou. Mezi touto a mezi serpenti- 

 nem nebylo mi lze pozorovati nějaké určité hranice, avšak ani ne- 

 pochybně přechodních tvarů nenalézám ve svých vzorcích. V soused- 

 ství serpentinu amfibolit má tmavozelenou barvu a dílem obsahuje 

 granát, dílem pak jest bez granátu. Jest skoro jemnozrnný a pře- 

 chází dále do slohu hruběji krystalického. Zde budiž jednáno jen 

 o části horniny, pokud vyskytuje se nejblíže serpentinu. 



Amfibolit se granátem obsahuje malá, jen až 4 mm velká zrnka 

 granátu nepravidelných tvarů. Tato právě bývají ponejvíce vroubena 

 tmavou, až 1 mm širokou páskou neb korou a leží ve světle šedavé 

 hmotě základní. Na seříznutých plochách lze viděti, že granáty jsou 

 často proraženy tmavými žilami, kteréž od kůry zasahují do nich. 

 Na tenkém výbruse lze viděti skoro již prostým okem, že ani kůry 

 granátové ani hmota základní nejsou jednotný. Hmota základní obje- 

 vuje se jakožto jemné tkanivo, složené z bezbarvého živce a jiného 

 slabě nazelenalého nerostu, kterýž poslední na jednotlivých, zvláště 

 širších místech jevívá dílem hnědavě, dílem pak zeleně průhledné 

 skvrny, upomínající již habitem svým na obecný amfibol. Také vy- 

 skytují se podobná, něco větší a zřetelnější zrnka amfibolová značněj- 

 ším počtem pohromadě se živcem. Mimo to lze nalézti v základní 

 hmotě černá zrnka rud porůznu roztroušená, která dosahují až 1 mm 

 délky a jsou na průřezu celkem laločnatě omezena. Někdy bývá vi- 

 děti na kraji jejich čtverečně omezené výběžky, pročež náleží nej- 

 spíše magnetitu. Kůry granátové upomínají na ony, které jsem popsal 

 z valounků granátového amfibolitu u Hrubšic^j, ale prozrazují vedle 

 živce jen amfibol, nikoli pyroxen, ten pak prosvitá buď zeleně nebo 

 hnědavě, jest tedy opět obecným amfibolem. 



Při mikroskopickém pozorování sezná se, že ve „hmotě základní" 

 uložený slabě nazelenalý nerost často bývá také téměř bezbarvě 

 průhledným, a že náleží pyroxenu řady diopsidové. Činí Vis až Vs ^^ 

 široká, mnohdy ovšem jen zdánlivě samostatná zrnka okulacených 

 tvarů, vystupuje reliéfem patrně výše než amfibol a má obyč. vyšší 

 barvy polarisační. Dá se poznati již dle štěpnosti, zvláště v širších 

 partiích a pomocí konverg. polar. světla. Jakožto uzavřeniny hostí 

 práškovitá zrnéčka rud, někdy malé krystality, řidčeji snad póry s te- 



V těchto „Zprávách", 1893, č. XXVII. 



