16 XXXI. Jiudř. L. Barvíř 



O dutinách v amfibolu a jich vyplnění, pak o bezbarvě průhledném 

 druhu jeho bude mluveno při struktuře. 



Živce jsou plagioklasy, dílem jednoduché, dílem polysyntheticky 

 zdvojčatěné. Lamely dvojčatné bývají dosti často úzké a dávají 

 značné, řidčeji malé úchylky směru chvění od dvojčatných hranic. 

 Kelief bývá bud dobře patrný, neb i velmi slabý, i náležejí jednak 

 basickému, jednak — ale menším dílem — i kyselejšímu oddělení 

 plagioklasů. Větší uzavřeninou, dle všeho původní, jest granát. Ma- 

 lounkých uzavřenin bývá někdy značné množství a podobají se 

 spinelu. 



Zrna granátová vypadají v tenkém výbruse jen velmi slabě na- 

 červenalá a mají obrysy často jako vyhledané. Uzavřeninami jsou 

 ponejvíce chudý a jen tu a tam obsahují dlouhé tenké, řidčeji skrče- 

 né jehlice rutilové, které pro velmi bledou žlutohnědou barvu mnohdy 

 nejsou amfibolu nepodobny, ale lze je ovšem snadno poznati mezi 

 kříženými nikoly již dle vysokých barev polarisačních. Jiné neurči- 

 telné uzavřeniny jsou bezbarvý, jednak ostře, na příčním průřezu 

 šestihranně omezeny se zhášením, jak se podobá, šikmým, jednak 

 mají podobu třísek; jich exponent lomu jest od granátového rozdílný, 

 nižší, poskytují pak barvy polarisační žlutobílé až žluté I. řádu. Tu 

 a tam upomínají téměř na živec. 



Také granát obsahuje četné rozmanité trhliny jak amfibol, kte- 

 rýžto zjev dokazuje, že na obojí nerosty tlak působil. 



Diopsidovitý pyroxen jest bezbarvě průhledný, jeví značně vyšší 

 reliéf nežli amfibol, podobně polarisační barvy vyšší. Štěpnost má 

 augitickou. Individua jeho bývají vyvinuta sítovitě nebo stromečhomté. 



Zelený spinel jest podstatnou součástkou šedozelených skvrn 

 ve hmotě základní. Tvoří tu velmi jemné, páskovité rostité tvary 

 barvy tmavozelené, jest průhledný a má mnohem vyšší reliéf než 

 amfibol. Tím, že málokdy lze jej pozorovati bez obalu živcového, 

 zdá se často, že jest slabě dvojlomným, i nedá se mikroskopem sa- 

 motným přesně určiti. Poněvadž po třídenním častějším pokrývání 

 kyselinou fluorovodíkovou (právě tak jako granát) nebyl porušen, 

 roztloukl jsem kousek horniny a zahříval prášek delší čas s kyselinou 

 fluorovodíkovou, pak kratičko s kyselinou sírovou a fluorovodíkovou, 

 později zbytek s louhem sodnatým a nejposléze s kyselinou solnou; 

 zkoumaná zrnéčka zbyla s rutilem nerozložená. Byvše takto isolována 

 objevila se býti isotropní a náleží zelenému spinelu. Mají-li magnesii, 

 zdali tedy jsou spíše pleonastem nežli hercynitem, nebylo lze roz- 

 hodnouti při malém množství pro neporušitelnost v kyselinách. 



