o některých serpentinech západní Moravy. 17 



Při výpisu struktury jest nejlépe počíti amfibolem obecným. 

 Zrnka tohoto jsou neobyčejné bohatá dutinami rozmanitého tvaru, 

 nejčastěji dlouze oválními. Velikost těchto dutin bývá mikroskopicky 

 značná, dosahujíť někdy až přes 1 mm. Velký počet jich jest otevřen, 

 rozšiřuje se ještě více a souvisí na průřezu s okolím amfibolu ; jest 

 pak pravdě velmi podobno, že také ostatní větší i menší dutiny, které 

 v tenkém výbruse jsou kolem dokola omezeny amfibolem, souvisí 

 vlastně s okolím, jenže řez jimi stal se příčně nebo po kraji. Kolem 

 dutin a na kraji amfibolu lze viděti velmi často dlouhé tenounké vý- 

 běžky tohoto nerostu sem a tam zabíhající, a tyto jeví až do nej- 

 zažších částí úplně stejné vlastnosti jak individuum hlavní, i štěpné 

 trhliny stejným spůsobem do všech koutů v nich jsou vyvinuty ; proto 

 jest tuším spíše oprávněno, pokládati takové výběžky za zbytky 

 kompaktního individua, a dutiny za tvary druhotně vzniklé, nežli 

 přijímati nedokonalý vzrůst tvořením se dutin. Toho dosvědčují 

 zvláště takové průřezy, kde dle celkového zjevu z většího individua 

 amfibolového zůstává toliko uzounký proužek jakoby ohlodaný, sem 

 a tam se vinoucí a výběžky vysýlající. 



V dutinách obecného amfibolu lze nalézti : 



1. granát, bud celý obalený krouceně paprskovitou obrubou (ko- 

 rou) z obecného amfibolu a plagioklasu ; anebo částečně ještě přisedlý 

 na větší zrnko amfibolu (jako jiné granáty, amfibolem prostě uzavřené), 

 a jen ostatek korou obdaný. Mezi korou a amfibolem bývá často proužek 

 nápadně čistého basického živce, který velkým dílem jednotně zhá- 

 šívá. Často byla kůra granátová samotná proříznuta, i objevují se 

 pak paprskovité skupiny obou jejích součástek arci bez granátu ; 



2. koncentrické skupiny plagioklasu se zeleným spinelem. Spinel 

 bývá vyvinut tvarem poměrně dlouhých, uzounkých a tenounkých 

 kroucených pásek, které jsou shloučeny koncentricky do chomáčku 

 asi ^/^ až 1 mm velikého, kolem něhož bývá vyvinuta řada zrnek 

 plagioklasových jako rámeček. Jsou to tvořeniny, které jeví se oku 

 na hornině jakožto šedozelené skvrny. Kde převládá plagioklas 

 i uvnitř nad spinelem, možno pokládati spinel za uzavřeninu jeho; 

 avšak i tam, kde spinel převládá nad plagioklas, lze přece viděti 

 na kraji, že poslední sahá často přes hranici dále ku středu, že jest 

 i zde samostatně vytvořen. Vývoj takových skupin děl se nejspíše 

 od stěn dutiny ku středu, neboť celkové spořádáni jejich řídí se 

 patrně tvarem dutiny. Proto sluší je, jak myslím, spíše pokládati 

 za vyplňování dutiny nežli za tvořeniny kolem nějakého hmotného 

 středu (zrnéčka). Poslední se zde ve skutečnosti nevyskytuje. Podobné 



Tr. mathematlcko-přfrodovědecká. 1893. 2 



