o některých serpentinech západní Moravy. |g 



Pravdčpodobno jest ze slohu kor, že části jejich hrubší vyvinovaly 

 se pomaleji nežli části jemnější. 



Ze všeho vysvitá, že jest zde hornina velkou částí proměněná, 

 a sice docela jiným spůsobem nežli zvětráním, zároveň však ana- 

 logicky jako amfibolit u Znátek v sousedství serpentinu. Za novotvoře- 

 niny pokládám kůry granátové, mikropegmatitické partie pyroxenu se 

 plagioklasem, amfibol bezbarvě průhledný a možná, že jsou jimi také 

 koncentrické skupiny plagioklasu se spinelem; kdežto granát, obecný 

 amfibol a stlačené živce lze považovati za zbytky původní horniny, 

 nejspíše pak granát obsahujícího amfibolitu. — 



V některých kusech horniny lze pozorovati jen málo zbytků 

 větších zrn, leda ještě dlouhé, jako vyhledané uzoučké proužky 

 obecného amfibolu spíše nežli živce. Tu převládají pak, ony součástky 

 zastupujíce, ty tvořeniny, které pokládám za druhotné. Většinu prů- 

 řezů zaujímá pak „hmota základní" čili mikropegmatitické srostlice 

 pyroxenu se plagioklasem, semo tamo nalezne se také partie, kde 

 lze bezbarvě průhledný nerost s vyššími barvami polarisačními dle 

 štěpnosti považovati za amfibol. Zvláště zajímavý bývají pak ve 

 „hmotě základní" uložené skupiny plagioklasu se spinelem. Bývají 

 1—2 mm dlouhé a celkem právě tak složeny, jako v dutinách amfi- 

 bolu nebo plagioklasu, než nabývají rozmanitých podob mimo okrou- 

 hlou neb oblou : hruškovitých, šiškovitých, někdy i brýlovitých, zřídka 

 nepravidelných. — Prodloužení amfibolu a mikropegmatitických i sou- 

 středných skupin dle směru břidličnatosti lze znamenati velmi často. 



IDOSlOTT". 



Práci tuto o některých serpentinech a horninách amfibolitických 

 ze západní Moravy podnikl jsem hlavně za tím účelem, abych seznal, 

 zdali možno matečné horniny serpentinů zkoumaných pokládati za 

 horniny eruptivní či nikoli. 



Z toho, co zde uveřejněno, lze souditi, že jsou opravdu původu 

 eruptivniho : 



a) předně mají strukturu hornin massivních, 



6) amfibolity s nimi sousedící u Znátek a u Březího jeví v sou- 

 sedství serpentinů sloh kontaktních pásem, jaká vyskytují se vedle 

 hornin eruptivních ^), a proměnu svých granátů analogickou té, která 

 vzniká tavením podobných granátů'^). 



^) Zirkel, Lehrbuch, der Petrographie, 1893, p. 591. 

 ^) Cf. moje pojednání v těchto „Zprávách", 1893, číslo XXVII., „Uber eine 

 Umwandlung von Granát etc." 



