Diabas od Choltic a od Heřmanova Městce. 9 



souditi dále, že puklina, kterou oba diabasy vyplňují, a tedy i diabasy 

 tyto samy že jsou mladší než obojí horniny. Že by však mohla vy- 

 sk} tnouti se též otázka, nepochází-li hmota drobová aspoň nějakým 

 dílem z diabasu, *) jest třeba vyšetřiti ještě povahu zelené droby 

 a drobové břidlice zdejší. 



Ku zkoumání volil jsem zelenou drobu z údolí Chrtnického, 

 pokud bylo lze nejčerstvější a diabasu blízkou. Také drobovou břidlici 

 vzal jsein odtudž a sice přímo ode droby popisované. Oboje pochází 

 z místa, jehož profil Krejčí a Helrahacker vyobrazují,^) O profilu 

 tom však dlužno poznamenati alespoň to, ačkoli jsem jej několikráte 

 pozoroval ve přírodě, že nenalezl jsem nikdy žádné známky hořejšího 

 sedla břidlicového, žádného tak velkého ohnutí břidlice, jako tam 

 jest vyobrazeno, nýbrž jenom prosté následování 7a sebou: břidlice, 

 droba, břidlice. Takové následování pak považuji za střídáni se obou 

 hornin, jakéhož analogie lze nalézti n. p, u Stojic, kde balvany zelené 

 dioby uzavírají v sobě vrstvy drobových břidlic. 



Břidlice a droba profilu Chrtnického mají směr celkem S-J. od 

 S asi 20° ku východu nečítaje deklinace, úklon pak asi 37*^ od směru 

 vodorovného celkem ku východu. 



Zelená droba jest barvy celkem šedozelené a sestává pro 

 prosté oko hlavně ze hranatých zrnek křemene asi 1 mm velikých, 

 spojených zeleným tmelem. Zde onde vyskytuje se zrnko živce 

 a místem krystalek pyritu několik mm veliký, V kyselině solné ne- 

 šumí. Mikroskopem lze poznati, že živce jest poměrem ke křemeni 

 velmi málo, a že náleží jednak kyselým plagioklasům, jednak menším 

 počtem orthoklasu. Tmel objeví se býti složen ze drobných zrnéček 

 křemene, bezbarvě průhledné slídy (muskovitu i paragonitu) a ze 

 zeleného penninu, mezi kterými součástkami vcezeno jest něco hydroxydů 

 železa, a sem tam uložen zvětralý lupének biotitu. 



Křemen má na průřezích obrysy ostře laločnaté. Jsou to pa- 

 trně úlomky a odrceniny větších zrn. Již v obyčejném světle jevívá 

 pukliny a vrásky jakožto známky kataklasové struktury. Zřetelněji 

 taková struktura objeví se však teprve mezi kříženými nikoly. Tu 

 lze znamenati rozdrcení větších na menší kousky velmi hojně, neboť 

 udrcené drobty nezhašívají již společně se hlavním zrnkem. Na 

 jednotlivých částkách lze znamenati nestejnoměrné zhášení jakožto 

 následek molekulárných změn, vzniklých tlakem a nárazem. Při 



') Cf. Vysvětlivky etc, str. 52. pův. vyd, 

 2) Tamtéž na str. 50. a 140. 



