Diabas od Choltic a od Heřmanova Městce. n 



původních individuí nebyl lištnovitý, nýbrž dosti široký vzhledem ku 

 délce. Jsou pak zde zřídka zbytky živců nerýhovaných (orthoklasu), 

 ale hojněji dvojčatně lamelovaných, lamely dvojčatné bývají nejčastěji 

 tenké a poměry oboustranného zhášení ve polysynthetických dvoj- 

 čatech poukazují obyčejně na kyselé členy řady plagioklasové. Jen 

 tu a tam náležely nejvýše snad andesinu. 



Nezřídka lamely živců bývají tlakem zohýbány a zrnka jeví 

 undulesní zhášení, avšak vyskytují se také dosti často odrcená zrnka 

 o zhášení úplně jednotném a lamelách zcela rovných. Větších pů- 

 vodních uzavřenin nechovají. Uzavírají jenom drobné bublinky te- 

 kutin, z nichžto mnohé jsou nejspíše sekundérního původu, mimo to 

 produkty, na které samy se rozkládají, totiž bezbarvé slídy, muskovit 

 a paragonit, jakož také zavlečené sem drobné penninovité chlority, 

 podobně i špinavé práškovité hydroxydy železa. 



Největším dílem živce jsou značně zvětralé, i poskytují a také 

 patrně poskytly látky ku vytvoření se bezbarvých slíd hmoty základní. 

 Tak bývá část živcového zrnka od kraje proměněna na takové slídy, 

 a kolem jest ostatní hmota základní, v nížto třeba není již v nej- 

 bližším okolí žádných zbytků živcových. Jinde zbyly v základní hmotě 

 drobty živcové dosud neúplně proměněné jakožto pozůstatky dří- 

 vějších větších kousků jeho. 



Dlužno poznamenati, že vyskytují se také, ač zřídka, zrnka 

 živců, jež srostla někdy se křemenem již v té hornině, ze které te- 

 prve droba vznikla. Obrysy živce poukazují i tu aspoň na částečnou 

 idiomorfnosť, obrysy křemene pak na vyvinutí allotriomorfní. 



Biotitové lupénky jsou patrně součástky, pocházející z původní 

 horniny, ze které droba tato vznikla. Bývají téměř 1 mm velké a jsou 

 kalně hnědý, neprůhledný. Dosud však zachovaly obyčejně pleochroismus 

 se silnou absorpcí dle délky úzkých průřezův, ale již jen málokde 

 prozrazují se místečka s náležitě silným dvojlomem. I na lupéncích 

 biotitových lze znamenati účinky mechanických sil, kteréžto účinky 

 svědčí zřetelně, že biotit dostal se sem podobným spůsobem jako 

 křemen a živce. Jsoutě plátky jeho všelijak zohýbány a roztřepeny, 

 někdy jakoby roztrhány, ^) kdežto bezbarvé slídy a chlority zdejší 

 mají pravidlem jiný habitus jsouce drobě součástkami authigenními. 



Zajímavo jest, že biotit zdejší nezřídka bývá vrouben — někdy 

 dosti široce — bezbarvou slídou. Tento zjev zdá se poukazovati na 

 to, že biotity takové byly dříve uzavřeny v živcích, jejichžto hmota 



O Cf. Zirkd, Petrogf., 1893, pag. 610. 



