llostliustvo vrstev březenských. 



Conif erae. 

 Araucarieae. 



Araucaria Fričii. Velen. n. sp. 



Obr. 1. 



Březno (Mayer). Měkký, žlutavošedý slin. Krásně zachovaná 

 'plodní šupina s pěkně vyvinutým semenem. Celá šupina i se semenem 

 silné jest na plocho přitiskla, přece však jednotlivosti ostře vynikají, 

 poněvadž rezavě zhnědlá její hmota na žlutavé ploše jílové krásně 

 se odráží. Šupina jest 3 cm dlouhá a V-f^ cm široká. Semeno samo 

 má 5 mm šířky a 11 mm délky, je silně na plocho smáčknuto a chová 

 na levé straně nahoře ještě zbytek obalu- 

 jící je slupky, která jinde již odprýskala. 

 Šupina, přes to, že jest silně placatě 

 smáčknuta, ukazuje přece v celku na pů- 

 vodní svou dřevnatost a vybíhala nahoře 

 v dlouhý zoban na zevnějšek ohnutý, 

 z něhož patrně jen asi ^s se nám zacho- 

 valy, jak z uraženého konce je patrno, 

 což se ostatně také u špiček plodních 

 šupin žijících Araucarií snadno stává. Asi 

 4 mm nad semenem vidíme velmi ostře 

 ohraničenou „Ugulu", která sice i zde 

 svým krajem velmi těsně přiléhá ku šu- 

 pině, nicméně dá se pěkně stopovati nejen 

 při své špičce, ale i dále v celé své šířce 

 asi 1 cm. Tato ligula neklamným je zna- 

 mením, že šupina naše patří Araucarii, 

 ačkoliv i tehdy, kdyby jazýček nebyl se 

 řádně zachoval, sotva bychom se při bližším 

 prohlédnutí šupiny mohli másti s nějakým jiným plodním tvarem 

 rostlinným. Šupina je celkem dosti úzká proti své délce. 



Nemajíce více materiálu po ruce, nemůžeme Araucariu, ku které 

 tato šupina patří, spojovati prozatím s větévkami tamtéž nalezenými, 

 ačkoliv je na snadě, že by větévka i šupina patřiti mohla jednomu 

 a témuž druhu, poněvadž nálezy ty (totiž A. Fričii a A. epactridifolia) 

 pocházejí z těchže slínů. 



Obr. 1, Araucaria Fričii. Velen. 

 n. sp. Březno. Plodní šupina se 

 semenem a dobře znatelnou 

 „ligulou". Zvětšena iVžkráte. 



