Rostlinstvo vrstev březenských. 5 



Tam, kde list přisedá k ose, vidíme dosti okrouhlou asi 1 mm 

 na plocho v průměru mající tmavou vyvýšeninu. Na listu uprostřed 

 větévky na plocho smáčknutém možno velmi zřetelně rozeznati, že 

 se toto tmavší místo rozprostírá s poloviny nad insercí čili lépe nad 

 přímkou, kterou bychom transversalně k ose na basi listové vedli — 

 s poloviny pak pod iasercí. V profilu vidíme toto poněkud zvýšené 

 místo na levém listu z dola nejbližším. Srovnáme-li s tímto base 

 listové na suché větví A. imbricata, shledáme dosti podobnosti. Střed 

 base listové je tu totiž širší než na krajích a nalomíme-li v tom 

 místě list, rozpraská spodek jeho a objeví se podobná vyvýšenina 

 čili jizva, na jakou jsme upozornili. Na oné jizvě, kterou vidíme na 

 našem otisku s vrchu, možno lupou zcela zřetelně poznati dvě pu- 

 kliny kolmo na sobě stojící totiž místo, kde se list na basi nalomil, 

 a místo, kde se smáčknutím na plocho nejdoleji rozštípl; poněvadž 

 však list neodpadl, vidíme asi polovinu jizvy listem jaksi prosvítati, 

 druhou polovinu pak pod myšlenou konturou base listové. U zmíněné 

 žijící Epacris purpurascens jsou listy na své basi stejnoměrněji a jen 

 maloučko rozšířeny, tak že suchý list snáze opadává zanechávaje 

 transversalně k ose protaženou jizvu. Že by ony okrouhlé, poněkud 

 zvýšené skvrny na basi listové při našem otisku pocházely snad od 

 rozmáčklých pupenů v paždí listů stojících, nedá se mysliti, poněvadž 

 by místo takové nesáhalo až pod volnou část listovou a bylo by 

 zajisté ještě poněkud vyšší, než jak se nám na otisku ukazuje. 

 Po důkladném prohlédnutí bohužel malého jen úlomku toho, nemohu 

 jej vřaditi prozatím jinam než ku Araucariím. 



Araucaria brachyphylla m. 



Obr. 3. 



Březno (Blažka). Měkký, žlutavošedý slin. — Kus dosti silné 

 větévky asi se 6ti zřetelnými listy, které přisedají basí velmi rozta- 

 ženou. List byl 7 mm široký a 13 mm dlouhý, stopa listová pak 

 sbíhá jsouc trochu leckde znatelná asi 5 mm po větvi. Listy byly 

 dosti krátce tříhranně zašpičatěné, lopatkovité, dosti tupě zakončíte. 

 Středem listu probíhá poněkud vyniklejší hlavní nerv a po stranách 

 jsou ještě znatelný dosti četné, velmi jemné rýhy parallelně s prvým 

 běžící. Větévka byla patrně pěkně oblá a jen kraji stop listových 

 malounko zbrázděna. Dosti silný od otisku odpryskující, rezavě hnědý 



