12 XXXIX. Edvin Bayer 



jest sice co do šupinovitých listů poněkud našemu druhu podobna, 

 rovněž i svými pružnými větévkami naň silně upomíná, avšak šiška 

 naší Sequoie nesouhlasí ani co do podoby ani do štítků se jmeno- 

 vanou. Šišky- Seq. minor jsou menší, kulaté, štítky pak jsou oproti 

 našim velmi pravidelně utvářeny, pěkně rhombické až čtvercové a zcela 

 hladké ostře jsouce otištěny, jak jsem na lidických exemplářích 

 Velenovského všude měl příležitost pozorovati. Také pupek je tu 

 maličký a přesně centrálně umístěn. Obě tyto Sequoie dobře se tedy 

 liší od sebe a nelze je zaměniti. 



Z celku vidíme, že není možno, abychom březen skou koniferu 

 s jistotou mohli přiřaditi ku některé z těchto podobných forem za- 

 jisté příbuzných. Měla-li skutečně pouze šupinovité listy, což jest 

 velice pravdě podobno, může býti, že nám představuje nový druh, 

 snad i druh přechodní, jakých zajisté v době křídové, byť i pozdější 

 nebylo maloučko. Tvar ten upomíná celkově velice na Sequoiu, 

 avšak šupinovité listy, byť i spiralně byly řáděny, zvlášť přibližují 

 se šupinám trvalých větévek od Taxodium. Také předem vytknutá 

 vypouklost pupku na štítku a trochu povynešená jizva mukronalní 

 odcizuje poněkud koniferu naši od vlastní Sequoie. Že by se byla 

 mohla forma přechodní v tehdejších dobách udržeti, nebylo by nic 

 nemožného, vždyť v době rozkvětu nahosemenných rostlin dosti 

 vyskytlo se asi tvarů intermedierních, které ku konci doby křídové 

 mohly býti ještě v plné síle. Vždyť máme toho doklady. Prof. Vele- 

 novský ve své „Květeně českého cenomanu'^ podotýká, že v cenomanu 

 máme mezi nahosemennými ještě mnohé typy žijícím nepodobné 

 (p. 69.). Mimo to ku př. zvlášť připomíná na str. 57. a str. 73., že 

 Cunninghamia elegans stojící mezi rodem Cunninghamia a Dammara 

 jest vegetativně podobna žijícímu druhu Cunningh. sinensis, ale 

 v šiškách se liší. V žijícím rostlinstvu máme celou řadu případů, 

 kde rostliny vegetativně na pohled sobě velice podobné, fruktifikativně 

 jsou zcela heterogenními a naopak; nepřekvapoval by nás tudíž tvar 

 konifery spojující jinak dosti příbuzné typy opět nahosemenných 

 rostlin dokonce téhož řádu. ' 



Srovnával jsem pilně koniferu březenskou také s rodem Glypto- 

 strohus a mohu říci, že tvar a postavení šupinovitých listů velmi 

 se shoduje. Tak ku př. obrazy Ettingshausenovy (Die foss. Flora 

 des Tert.-Beckens von BiUn. Tab. X. a tab. XI.) velice se přibližují 

 co do listů našim větévkám. (Srovnej také obrazy Heerovy.) 



Také originály Velenovského od Lidic tu a tam silně upomínají 



