Rostlinstvo vrstev březenských. ^'j 



Cecropia palmata Willd. má špice jednotlivých laloků velice po- 

 dobné, také tenkost, postavení a zakončení nervů sekundárních a počet 

 i postavení nervů tertiarních nápadně k této rostlině poukazuje. 

 Srovnával jsem celou řadu rostlin recentních s tímto otiskem a roz- 

 hodl jsem se, jak volené jméno ukazuje, přiřaditi ji do příbuzenstva 

 právě uvedených rostlin. Mohli bychom úlomek březenský porovná- 

 vati ještě mimo jiné s listy rostlin Persea a Rhus, avšak u těchto 

 nervatura, ač někde podobná, nesouhlasí celkem s nervaturou našeho 

 otisku. 



Z fossilních rostlin křídových a třetihorních, ku kterým úlomek 

 březenský by patřiti mohl, uvádím následující: 



Ficus .^ arctica Hr. [Fl. foss. arct. VII. obr. 4. Patoot (a) v čer- 

 vené hlíně nejsvrchnější křídy.) 



Zachovala se tu také pouze špice listová a dle mého mínění 

 musil býti list Heerův aspoň třikráte tak dlouhý, jak je široký (6 cm 

 šířky). Zachovaná špice jeho zaujímala jistě jen asi třetinu celého 

 listu. Náš list, byl-li to celý tedy nedělený list, byl pak mnohem 

 kratší, při stejné šířce má také mnohem kratší špici, ale podle všeho 

 zdá se, že to byl list naopak veliký a také mnohem širší. Nicméně 

 nervatura obou zlomků velice souhlasí a stůjtež zde ku srovnání 

 slova Heerova : „Die Blattspitze erinnert lebhaft an Ficus popuUna 

 Hr. und es wahrscheinlich macht, dass das Blatt (=: c. f. 4.) einem 

 Feigenbaum angehort. Das Blatt ist vorn in eine lange, schmale 

 Spitze ausgezogen. — Der Rand ist mit weit auseinanderstehenden, 

 nach vorn gerichteten und durch weite, flache Buchten getrennten 

 Záhnen besetzt. Die Felder sind mit Nervillen ausgefullt, die theils 

 einfach und durchgehend, theils aber verástelt sind." Dále praví sice, 

 že jeho Ficus arctica upomíná tou špičkou povytaženou na Acer can- 

 datum, ale dokládá — die bogenláufigen Secundarnerven lassen es 

 aber leicht unterscheiden. Uvádím tuto poznámku nyní, abych dále 

 se ji krátce mohl dotknouti. Heer tedy sám klade úlomek zmíněný, 

 našemu zajisté velmi příbuzný, přece jen ku rodu Ficus. Z Heerova 

 obrazu dá se spíše souditi, že list ten byl snad nedělený, u našeho 

 zlomku však pro jeho rozšířenější basi není vyloučena možnost, že 

 by to mohla býti jen špička laloku nějaké Cecropie. Nad míru zají- 

 mavá pro nás jest: 



Cecropia Heerii Ett. [Die foss. Fl. d. Tertiaer-Beckens von Bilín, 

 I. díl. tab. XXVIII.) Veliký list objevený v plastických jílech tt^etihor. 



Tr. mathematlcko-prírodovědecká. 1893. 2 



