18 XXXIX. Edviu Bayer 



u Března. K tomuto listu jest náš úlomek zajisté blízce příbuzný, jelikož 

 nervatura a vlnitý okraj listu velice k tomu poukazuje a táž lokalita 

 činí příbuznust obou tím pravděpodobnější. Byl-li by náš otisk to- 

 tožný s rostlinou Ettingshausenem popsanou, byla by to špička tedy 

 asi lOkráte většího okrouhlého listu. Z našeho úlomku však nedá se 

 prozatím úplná totožnost druhu vyčísti, neboť také Cecropia europaea 

 Ett. tamtéž (tab. XXV III,) může býti přirovnávána, byla 5 — 7 laločná 

 dle Ettingsh. a nervatura s naším otikem také velmi se shoduje. 



Fferospermites spectahiUs Hr. — Fl. foss. arct. VIL díl (II. Die 

 Tert. F. v. Gronland) p. 125. tab. LXXXI. fig. 3 a. spodek listu — íig. 

 7. špička tab. XCII. (as Vs listu). Tento poslední obr. je velmi podoben co 

 do běhu a tenkosti nervů našemu listu, jen že špička listu zdá se tam býti 

 tupější a tertiarních nervů není tolik, jsou řidčeji než na našem po- 

 staveny. Obraz 7. vůbec liší se nápadně od ostatních tenkosti svého 

 hlavního nervu a také svými zahnutými konci nervů sekundárních 

 odchyluje se od Pterosp. cordifolius Hr. a Pt. auriculatus Hr. 1. c. 

 VI. 2. (Ataneschichten), již mají sekundární nervy ztrácející se u kraje 

 listového a upomínají tedy, jak Herr při Pt. cordif. připomíná, na 

 Protophyllum, zejména Proí. rugosum Lesq., kde přece všude jdou 

 sekundární nervy až do kraje nebo do zubů a neohýbají se v oblouku 

 jeden ke druhému. Srovnej také Fl. foss. arct. II. díl. Contrib. p. 

 480, tab. LIII. fig. 4., která se velice podobá výše citované fig.7., kdežto 

 ostatní jsou odchylnější. Heer také rozeznává trojí formu c. p. 480. 



Není tu tedy možno nějakého určitějšího porovnání s naší fi- 

 gurou dosíci. 



Platanus Heerii. Fl. foss. arct. Vlg, jehož laloky na zdání 

 upomínají dosti na úlomek březenský, také se liší svou řídcí nerva- 

 turou, hrubším (aspoň rychleji tloustnoucím) nervem hlavním a ne- 

 pravidelnějším během nervů tertiarních. Mimo to u některých listů 

 jako tab. IX. fig. 3. ohýbají se nervy sekundární v oblouku podle kraje, 

 u jiných jako tab. IX. fig. 2., tab. VIII. fig. 1., 2., tab. VIL fig. 1., 

 2. vycházejí prostě do zubův. Špičky Platauů vůbec nejsou nepo- 

 dobné našemu fíku, a srovnával jsem také celou řadu těch a pří- 

 buzných listů, avšak, jak praveno, u těchto zabíhají nervy sekundární 

 často až do kraje, případně do zubů a nervy tertiarní bývají řidčeji 

 rozestaveny než jak u našeho listu vidíme. Acer tím méně se hodí 

 ku srovnání jednak pro běh a zakončení nervů sekundárních (viz hoř. 

 poznámku) a daleko větší ještě odchylnost nervů tertiarních. 



