20 XXXIX. Edvin Bayer 



a tvar zubů silně upomíná na úlomek březenský, avšak zde jsou 

 zuby přece blíže u sebe a jsou tupé, kdežto Heer je kreslí ostřejší. 

 Nicméně nedá se upříti, že podobnost je tu veliká a případně že by 

 kus ten mohl patřiti ku Celastrineím tím více, poněvadž křídové 

 vrstvy Patoot-ské také zaručují tuto pravděpodobnost. Poněvadž však 

 v křídové naší floře zejména v hořejší, v chlomeckém pískovci u České 

 Lípy, patrné známky rodu Rhus se ukazují a i jinak rod ten v křídě 

 je zajištěn, připojuji nález ten do rodu Rhus, kde zejména lístky 

 Rhus erosa silně na naši upomínají, ač mají zuby poněkud hrubší, 

 jinak list také není tolik kožovitý jako u zmíněných Banksií, 



Z Myricacei mohli bychom několik případů vzíti na přetřes. 

 Zajímavé jest, že lístek náš velice se podobá špičce listu Myrica 

 Zenkeri Ett. sp. (Dryandroides Zenkeri Ett.). „Die Kreidefl. von 

 Niederschona in Sachsen" tab. III. fig. 11, I co do šířky i co do 

 hustoty zubů shledáváme tu veliký souhlas, pouze zuby jsou na našem 

 kusu trochu tupější. Nervatura na zmíněném obraze vyznačená není, 

 za to však směr sekundárních nervů na fig. 1. ibid. souhlasil by 

 s nervaturou našeho kusu. 



Myrica stricta Heer. Fl. foss. arctica VIL díl 11. Die tert. Fl. 

 v. Gronland tab. LXXI. fig. 10., 11. pag. 79.) je také dosti podobna 

 našemu lístku, ačkoliv Myrica ta měla pravidlem větší listy a sotva 

 tedy bude příbuzná naší již také z výše zmíněných důvodů. 



Špičky listů tertiarních Myrica polymorpha Schp. a Myrica calli- 

 comaefolia Lesqx. pro úzkou formu, tupost zubův a tu a tam shodu- 

 jící se nervaturu, také by se mohly srovnávati s naším úlomkem. 

 (Viz Lesquereux, the cretaceous and tertiary floras, Vol. VIII. tab. 

 XXV. a XXVI.) 



CalUcoma microphylla Ettg. z tertiarních Saxifragaceí (Die foss. 

 Fl. von Bilín III. díl p. 5. tab. XL. obr. 20., 21. jsou velice podobny 

 našemu úlomku co do šířky, zubatosti a tu a tam i co do běhu 

 nervů, jelikož některé nervy sekundární běží také skoro přes dva zuby. 



Aquifolíaceae. 



Ilex Perneri m. 



Obr. 14. 



Březno (Mayer). Měkký, šedý slin. 

 Jeden exemplář a jeho protiotisk. 



Musil to býti list tvrdý, silně kožovitý jak silná vrstva červeno- 

 hnědá a slabě vynikající nervy dokazují. Ěapíkjenasi 2 mm dlouhý, 



